Номер провадження: 33/813/2109/25
Номер справи місцевого суду: 515/1477/25
Головуючий у першій інстанції Дем`янова О. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника адвоката Ковпака О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Ковпака О.В. на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Вилучені предмети торгівлі:

-1 (одну) пачку цигарок марки «Прима Люкс» з маркою акцизного податку України згідно з талоном-квитанцією №7 по матеріалах ЄО №6196 та 15 (п`ятнадцять) пачок цигарок марки «ЛМ» з марками акцизного податку України згідно з талоном-квитанцією №8 по матеріалах ЄО №6196, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - конфісковано у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановлено, що 26 серпня 2025 року о 13 год 18 хв ОСОБА_1 в кіоску №2, розташованому в парку ім. Татарбунарського повстання за адресою: вул. Героїв України (стара назва вул. Горького), №19 в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, здійснювала торгівлю тютюновими виробами з марками акцизного збору України без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Ковпак О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт господарювання. Отже ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому в її діях відсутній склад вказаного правопорушення. Доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, не встановлено, в матеріалах справи не задокументовано факту реалізації тютюнових виробів особою, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки докази вилучення коштів від продажу цигарок у продавця - відсутні. Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні допитаний не був та він є заінтересованою особою. Долучений відеозапис є недопустимим доказом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника адвоката Ковпака О.В., які підтримали апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №706376 від 26.08.2025, 26 серпня 2025 року о 13 год 18 хв ОСОБА_1 в кіоску №2, розташованому в парку ім. Татарбунарського повстання за адресою: вул. Героїв України (стара назва вул. Горького), №19 в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, здійснювала торгівлю тютюновими виробами з марками акцизного збору України без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

Втім, описова частина протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить посилання на спеціальну норму, яку було порушено останньою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату.

Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Крім того необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність і систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто, провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Відповідно до положень ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Як зазначено вище, законодавець визначив однією з обов`язкових ознак підприємництва систематичність, тобто, неодноразове виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець. За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

В матеріалах справи відсутні належні і достатні докази того, що ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик здійснювала продаж тютюнових виробів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з метою отримання прибутку, тобто, займалась господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, однак не вказано чи існувала регулярність таких дій та докази їх систематичності.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 26.08.2025 (а.с. 15), з яких вбачається, що він неодноразово купляв у кіоску, який розташований у парку «Т. Повстання», тютюнові вироби, проте, такі пояснення не містять точного місця здійснення господарської діяльності, як і не містять відомостей про те, що їх продаж здійснювала саме ОСОБА_1 , за наслідком чого вона отримала прибуток у виді грошових коштів.

З наведених підстав апеляційний суд не приймає до уваги вказане у рапорті ст. ДОП СП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. Шевченка І. від 26.08.2025 ймовірне місце здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: кіоск № НОМЕР_1 , розташований у м. Татарбунари, вул. Героїв України (Горького), парк «Т. Повстання». В той же час апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно цього ж рапорту, а також наявних у справі доказів, у кіоску №2 за вказаною адресою здійснювала свою підприємницьку діяльність та мала в наявності дійсну ліцензію на торгівлю тютюновими виробами з марками акцизного податку України гр. ОСОБА_3 , що спростовує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини зі здійснення ОСОБА_1 незаконної господарської діяльності за адресою розташування кіоска (а.с. 2).

Той факт, що ОСОБА_3 померла не свідчить про реалізацію ОСОБА_1 відповідної господарської компетенції, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів щодо переходу права власності (користування) на вказане приміщення до іншої особи в порядку спадкування або в інший, передбачений законом спосіб. Окрім того, докази не укладення ОСОБА_1 трудового договору із суб`єктом господарювання у матеріалах справи також відсутні.

Будь-яких інших доказів щодо реалізації тютюнових виробів іншим особам та факту отримання від останніх грошових коштів ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Апеляційний суд наголошує, що фіксація одиничного факту придбання тютюнових виробів без системності дій та без встановлення особи, якою така діяльність здійснювалась, не доводить, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд констатує, що доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, не спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт здійснення незаконної діяльності ОСОБА_1 , в тому числі і систематичності.

Згідно приписів ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають можливість провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За вказаних обставин, виходячи з наявних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Водночас відсутні підстави для повернення вилучених предметів ОСОБА_1 , а саме: 15 (п`ятнадцять) пачок цигарок марки «ЛМ» з марками акцизного податку України згідно з талоном-квитанцією №8 по матеріалах ЄО №6196, так як матеріалами справи не підтверджено належність вилучених товарів ОСОБА_1 , в той час як повернення вказаних товарів, у разі підтвердження цих обставин, є можливим тільки його власнику.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Ковпака О.В. задовольнити частково.

Постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.10.2025, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов