Справа № 450/5005/25 Провадження № 3/450/2588/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 27.10.2025 р. від ВнП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 476310, який 07.10.2025 р. о 16 год. 44 хв. складено інспектором ВнП № 1 (м. Кам`янка-Бузька) ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Березюк Б.М., 07.10.2025 р. о 16 год. 20 хв. на вул. Будівельній, буд. 2, в с. Муроване, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20.01.2025 року та притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Мітсубісі» номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання 04.12.2025 року адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подав.

Ознайомлюючись із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 476310 від 07.10.2025 року, підписуючи такий, адмінправопорушник ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд матеріалів адміністративної справи в Пустомитівському районному суді Львівської області.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу серії ЕПР1 № 476310 від 07.10.2025 року, ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20.01.2025 року та притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Мітсубісі» номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.1 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підтвердження викладених обставин інспектором ВнП № 1 (м. Кам`янка-Бузька) ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Березюк Б.М. складено рапорт.

Водночас, рапорт працівника поліції не є належним і достатнім доказом для підтвердження винуватості особи та не може бути єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності у випадку відсутності інших об`єктивних доказів, з огляду на те, що такий складено зацікавленою стороною та відображає лише суб`єктивні пояснення службової особи, що потребують підтвердження іншими джерелами доказів.

Жодних інших доказів на підтвердження вчинення 07.10.2025 р. о 16 год. 20 хв. на вул. Будівельній, буд. 2, в с. Муроване, Львівського р-ну, Львівської обл., водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Окрім наведеного, службовими особами не встановлено власника автомобіля марки «Мітсубісі» номерний знак НОМЕР_1 , що є необхідним для розгляду матеріалів справи, оскільки у випадку наявності підстав для притягнення винної особи до відповідальності санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення, в тому числі, у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого, внаслідок чого Пустомитівським районним судом Львівської області 04.12.2025 року отримано відповідь № 2087458 з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності ТЗ за параметрами власника або ТЗ.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20.01.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке не має відношення та правового значення для визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях останнього.

Окрім наведеного, службовими особами ВнП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов"язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов"язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов"язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказаних вимог не дотримано працівниками поліції, оскільки в матеріалах справи відсутні відеозаписи.

З огляду на викладене вище, обставини, які викладені у протоколі серії ЕПР1 № 476310 від 07.10.2025 року не підкріплені належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Пунктом 4 ч.3 ст.129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов"язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Позиція Верховного Суду, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія і вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, викладена в Постанові від 08.07.2020 р. у справі №463/1352/16-а.

Також слід звернути увагу на приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р.), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р.), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 р., відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням викладеного вище, долучений до матеріалів адміністративної справи рапорт працівника поліції та протокол серії ЕПР1 № 476310 від 07.10.2025 року, не можуть бути єдиними доказами по справі і свідчити про вчинення особою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки відсутні докази порушення особою ОСОБА_1 п. 2.1 «А» Правил дорожнього руху України, провадження в справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.