П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2025 Справа №607/19583/25 Провадження №3/607/7260/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Матвіяса А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452912 від 13.09.2025, ОСОБА_1 13 вересня 2025 року о 18.50 год. в м. Тернополі на вул. С. Будного, 22Б, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», ARBF-0443 (повірка дійсна до 04.06.2026) відмовився. В приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР він огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився, №69 від 13.09.2025, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся, тому у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у його відсутності. Захисник особа, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Матвіяс А.Б. в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання додатково пояснивши, що ОСОБА_1 від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся, як на місці зупинки тз так і в медичному закладі, однак в силу хронічного захворювання легень не зміг його пройти. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 09889 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз деформація грудної клітки з дихальною недостатністю II ст. Крім цього, згідно обстеження у відділенні функціональної діагностики з метою аналізу функцій зовнішнього дихання, у ОСОБА_1 виявленні значні рестриктивні та значні обструктивні зміни в бронхолегеневій системі, що призводить до утрудненого дихання та задишки. Вказані зміни в бронхолегеневій системі виключають можливість ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних приладів газоаналізаторів, оскільки для їх коректної роботи потрібен достатній та рівномірний видих повітря з легень певної тривалості та об`єму. Разом з тим, ОСОБА_1 просив взяти у нього кров для проведення дослідження на вміст алкоголю, що передбачено Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015, однак лікар відмовляє, пояснюючи, що це робиться виключно при ДТП з потерпілими. Також, у порушення п. 5 розділу III вказаної Інструкції (результати медичного огляду водія лікарем медичного закладу фіксуються у акті) лікар медичного закладу при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння зобов`язаний був провести всі зазначенні у ньому обстеження та зафіксувати їх результати, а не обмежуватись лише використанням технічного засобу, однак з переліченого при огляді ОСОБА_1 лікар запитав лише про вживання алкоголю, на що отримав негативну відповідь. Жодних інших обстежень, пов`язаних з визначенням дихання, пульсу, артеріального тиску ОСОБА_1 не проводив. Також, лікар не поставив ОСОБА_1 запитання щодо перенесених травм та стану його здоров`я, що давало б можливість встановити хронічне захворювання легень і зрозуміти причину, чому видихуваного повітря недостатньо для отримання результату газоаналізатора. З наведеного можна зробити висновок, що огляд ОСОБА_1 лікарем медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння фактично не проводився. Не відповідає вимогам Інструкції і відмова лікаря медичного закладу взяти кров у ОСОБА_1 для подальшого проведення лабораторного дослідження на виявлення вмісту алкоголю. Просив провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Матвіяса А.Б., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу I Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.6 Розділу ІІ вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.2 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

Пунктами 11 та 12 Розділу ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 13.09.2025 о 18.50 год. керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та в приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З пояснень адвоката Матвіяса А.Б. вбачається, ОСОБА_1 встановлено діагноз деформація грудної клітки з дихальною недостатністю II ст. Крім цього, у ОСОБА_1 виявленні значні рестриктивні та значні обструктивні зміни в бронхолегеневій системі, що призводить до утрудненого дихання та задишки. Вказані зміни в бронхолегеневій системі виключають можливість ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням технічних приладів газоаналізаторів, тому останній просив взяти у нього кров для проведення дослідження на вміст алкоголю, однак лікар відмовив посилаючись на те, що це робиться виключно при ДТП з потерпілими.

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи долучено виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 09889 згідно якої ОСОБА_1 з 13 по 26 серпня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2» ТМР та останньому встановлено діагноз: Деформація грудної клітки з дихальною недостатністю II ст.; результати обстеження у відділенні функціональної діагностики від 19 серпня 2024 року за яким у ОСОБА_1 виявленні значні рестриктивні та значні обструктивні зміни в бронхолегеневій системі.

Відповідно до виставленого ОСОБА_1 , діагнозу дихальна недостатність II ст, відноситься до тотальної або гіпоксемічно-гіперкапнічна.

Згідно інформації відкритих джерел мережі Інтернет, дихальна недостатність - стан організму, при якому система дихання не забезпечує нормальної пропорції газів артеріальної крові, або її підтримання на нормальному рівні досягається шляхом надмірного функціонального напруження системи дихання. У клінічній практиці основним показником дихальної недостатності є задишка.

Значні рестриктивні та обструктивні зміни в бронхолегеневій системі вказують на тяжкий стан хронічного обструктивного захворювання легень (ХОЗЛ), який поєднує два патологічні процеси: обструкцію (звуження дихальних шляхів) та емфізему (руйнування альвеолярних стінок). Це призводить до значного обмеження повітряного потоку, ускладнення дихання, задишки, хронічного кашлю та інших симптомів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зміни в бронхолегегевій системі ОСОБА_1 , а також наявність в нього дихальної недостатності II ст. могли спричинити труднощі із проходженням огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічних приладів - газоаналізаторів як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Крім цього, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, долученими до матеріалів справи, підтверджується те, що дійсно ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у приміщенні КНП ТОМЦСНЗ ТОР, однак з незалежних від нього причин не зміг цього зробити, що й неодноразово пояснював поліцейським, а потім і лікарю медичного закладу.

При цьому, з відеозапису слідує, що дійсно ОСОБА_1 двічі просив лікаря взяти кров для подальшого проведення лабораторного дослідження на виявлення вмісту алкоголю, на що йому безпідставно відмовлено у порушення вимог п.12 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735.

У пунктах 14 та 15 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

З переглянутого відеозапису вбачається, що лікар КНП ТОМЦСНЗ ТОР не проводив медичний огляд ОСОБА_1 , в ході якого й міг з`ясувати патологічні зміни в організмі водія, що створювали перешкоди для огляду останнього на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить до переконання про те, працівниками поліції та лікарем КНП ТОМЦСНЗ ТОР було порушено процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан