Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/16805/25

Провадження № 33/4815/1028/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

захисника Горобівського І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Горобівського І.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, 29.07.2025 року о 23 год. 20 хв. в м. Рівне по вул. Олексинська, 16 повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , як особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.1 а Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Горобівський І.Г. просить постанову суду від 29 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також за відсутності підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі просить постанову суду змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення було вчинено 29 липня 2025 року, тому відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, яка вказує, що якщо справи підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах третій-восьмій цієї статті, отже останній днем процесуального строку накладення адміністративного стягнення у цій справі було 28 жовтня 2025 року. Таким чином суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення 29 жовтня 2025 року за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутня копія постанови за ч.2 ст.126 КУпАП та відомості про набрання нею законної сили, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, адже їх відсутність свідчить про недостатність доказів у справі. При цьому наголошує, що роздруківка таблиці «Адмінпрактика» та довідка, складена відповідно до облікових даних бази «Інформаційний портал НПУ» не є рішеннями уповноваженого органу, тому не є доказом наявності в діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим така довідка не містить дати її складення та відомостей про набрання постановою за ч.2 ст.126 КУпАП законної сили, а роздруківка таблиці «Адмінпрактика» не може бути доказом у справі, оскільки не завірена належним чином, що свідчить про відсутність підтвердження повторності протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, тому притягнення його до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП є необґрунтованим.

Зауважує, що відомості, зазначені у протоколі, суперечать суті адміністративного правопорушення, оскільки зі змісту протоколу вбачається, що особу встановлено на підставі посвідчення водія, однак норма ч.5 ст.126 КУпАП передбачає покарання за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що, на його думку, свідчить про можливість притягнення до адміністративної відповідальності лише осіб, у яких посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії відсутнє. Доводить, що встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності в матеріалах справи належних доказів відсутності посвідчення водія та повторності вчинення ним адміністративного правопорушення суперечить ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь. Крім того зазначає, що згідно практики Верховного суду, якщо винна особа вже була позбавлена права керувати транспортними засобами або взагалі його не мала, то суди не мають права застосувати позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП, тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Згідно з ст.279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст.256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Так, диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. За ч.5 ст.126 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №406632 від 29.07.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким тз, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив дане правопорушення, оскільки відповідно до постанови серії ЕНА 4967965 від 13.06.2025 року притягувався до відповідальності за ч.2 ст.126 КупАП керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

При цьому згідно п.5 протоколу від 29.07.2025 року, особу встановлено відповідно до посвідчення водія НОМЕР_2 , яке згідно фабули правопорушення, він не отримував.

Положенням ст.283 КУпАП передбачено, що постанова суду повинна містити, зокрема, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в постанові, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, 29.07.2025 року о 23 год. 20 хв. в м. Рівне по вул. Олексинська, 16 повторно протягом року керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , як особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які не інкримінувались йому в протоколі працівниками поліції.

Крім того, в постанові суду зазначено, що в ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та на момент його зупинки він його не відновив, тобто повторно не отримував, однак в матеріалах справи відсутня постанова про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованим і не узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП, а його вина у вчиненні такого правопорушення є недоведеною.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Отже, апеляційний суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст.256 КУпАП не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Горобівського І.Г. задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович