Провадження № 3/727/2910/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського міського суду м. Чернівці Калмикова Ю. О., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

УСТАНОВИЛА:

29 жовтня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру, своїми діями завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

29 жовтня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 в присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру, своїми діями завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надане клопотання про закриття провадження. Зазначив, що після складання матеріалів за фактом події, що мала місце 29 жовтня 2025 р. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не було надано копії протоколів про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 , він просив поліцейських надати йому другий примірник документів які його стосуються, однак таке його прохання не було виконано, протоколи вручені не були. Таким чином, поліцейські порушили вимоги ст. 256 КупАП, яка прямо зобов`язує посадову особу вручити особі, щодо якої складено протокол, його копію під розписку. Невручення ОСОБА_1 копії вищезгаданих протоколів фактично позбавило його можливості реалізувати гарантоване ст.268 КУпАП право на захист, зокрема право знати суть обвинувачення, надавати пояснення, заперечення, клопотання та користуватися правовою допомогою.

Щодо складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь- яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Норма статті 173-2 КупАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій стосовно особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство це така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

-фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КупАП).

Разом з цим, як вбачається із наявних матеріалів справи уповноваженими особами до протоколів про адміністративне правопорушення не долучено доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих діянь, свідки правопорушення не встановлені, висновки щодо вчиненого домашнього насильства зроблені працівниками поліції тільки на підставі пояснень ОСОБА_2 .

Так, для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, сварки, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство це навмисне застосування фізичної сили або влади, здійснене або у вигляді загрози, направлене проти себе, проти іншої особи, групи осіб або спільноти, результатом якого є (або висока вірогідність цього) тілесні ушкодження, смерть, психологічна травма, відхилення в розвитку або різного роду збиток.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною тенденцій (потреб, інтересів, цінних орієнтацій, соціальних установок, планів тощо) у свідомості окремо взятого індивіда, в міжособистісних взаємодіях та міжособистісних стосунках індивідів чи груп людей.

Сварка це гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами; стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Особливість домашнього насильства полягає в наявності повторності в часі інциденту, множинних видів насильства (патерну), системної основи, повної влади та контролю на постраждалою особою, насильницьких діях у відносинах між близькими людьми.

Однак, доказів вчинення ОСОБА_1 саме таких дій матеріали справи не містять, образливі висловлювання в рамках конфлікту між цивільним подружжям без наявності доказів про завдання шкоди не підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення.

Отримані пояснення малолітньої не можуть вважатися належним та допустимим доказом у розумінні вимог КУпАП, оскільки були здобуті з порушенням встановлених гарантій захисту прав дитини та з відхиленням від принципів об`єктивності й неупередженості. Відсутність психолога, неналежна фіксація пояснень, а також застосування навідних запитань істотно впливають на зміст відповіді малолітньої та виключають можливість покладення таких відомостей в основу висновків у справі. Отже, ці пояснення не можуть використовуватися як доказ вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Із наведеного вище вбачається, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про застосування до малолітньої психологічного тиску з боку її батька, а також про вчинення ним будь-яких дій, що могли б кваліфікуватися як насильство, учинене в присутності неповнолітньої дитини. Більше того, матеріалами справи не підтверджено настання наслідків у виді заподіяння шкоди психічному здоров`ю.

ОСОБА_4 надала суду письмову заяву від себе і як законний представник малолітньої дитини, в якій просила суд слухати справу у її відсутність. На сьогоднішній день вони разом не проживають. Просила ухвалити рішення на розсуд суду..

З досліджених у судовому засіданні письмових пояснень гр. ОСОБА_4 вбачається, що 29.10.2025 о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 вчинив із нею конфлікт, в присутності доньки, під час якого погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою.

Разом з тим, в судовому засіданні зазначені обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження зазначених у протоколі подій.

При цьому, суду не надано достовірних і належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, наведені в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме: завдав шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, що також спростовується поясненнями ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено жодного свідка вищевказаних подій, який міг би надати покази з метою встановлення об`єктивної істини по даній справі.

Оцінюючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд уважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, не встановлена та не підтверджена матеріалами наявними у справі, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 9, 24, 33, 40-1, ч. 1, 2 ст. 173-2, 247, 251, 252, 277, 280, 283, 284, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. О. Калмикова