Справа № 466/4683/25
Провадження № 3/466/1655/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, інваліда війни III група інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325891 від 10.05.2025року, ОСОБА_1 10 травня .2025року. о 10:03:00год. в м. Львові, по вул. Шевченка Величковського, керував автомобілем «Фольксваген Пассат» р.н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», висновок лікаря №000907 від 10.05.2025р.

12 червня 2025 року в судовому засіданні адвокатом Кекіш П.П. подано клопотання про призначення у справі судової токсикологічної експертизи.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.06.2025року, було задоволено клопотання адвоката Кекіш П.П. та призначено по справі судову токсикологічну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Львів, вул. Пекарська,61).

Постановою суду від 05.09.2025р. виправлено описку, допущену у постанові судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12.06.2025р. та вважати правильною назву установи, якій слід провести судову токсикологічну експертизу у справі №466/4683/25, а саме: Державна спеціалізована установа «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Львів, вул. Пекарська, 61).

14.10.2025року на адресу суду з Державної спеціалізованої установи «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта №2481/2025-Т від 06.10.2025р.

З висновку експерта №2481/2025-Т від 06.10.2025 року вбачається, що: «При судово-токсикологічній експертизі речового доказу сечі ОСОБА_1 , 1989 р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, піразолону, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4 бензодіазепіну, клофеліну, димедролу, ефедрину, амфетаміну, метадону, атропіну, скополаміну, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, морфіну, кодеїну».

В судове засідання, яке було призначено на 25.11.2025р. ОСОБА_1 та його представник адвокат Кекіш П.П. не з`явились, однак 10.11.2025 представник ОСОБА_1 , адвокат Кекіш П.П. подав до суду клопотання, в якому просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного првопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.130ч.1КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного)сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст.9КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушенняє наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 325891 від 10.05.2025 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

До протоколу додано висновок КНП ЛОР Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень №000907 від 10.05.2025року, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.2).

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Викладені у протоколі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, а пояснення (алібі) особи, яка притягується до відповідальності мають бути спростовані матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є висновок експерта (ст. 251 КУпАП).

З положень ст.273КУпАП слідує, що органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, залучається експерт, у тому числі для проведення експертизи.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12.06.2025року призначено по справі судову токсикологічну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Львів, вул. Пекарська,61).

Постановою суду від 05.09.2025р. виправлено описку, допущену у постанові судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12.06.2025р. та вважати правильною назву установи, якій слід провести судову токсикологічну експертизу у справі №466/4683/25, а саме: Державна спеціалізована установа «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м. Львів, вул. Пекарська, 61).

Згідно до наданого висновку експерта №2481/2025-Т від 06.10.2025 року при судово-токсикологічній експертизі речового доказу сечі ОСОБА_1 , 1989 р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, піразолону, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4 бензодіазепіну, клофеліну, димедролу, ефедрину, амфетаміну, метадону, атропіну, скополаміну, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, морфіну, кодеїну.

Відповідно до п.п.8,10 Глави ІІІ спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015(далі Інструкція), метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Окрім того, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам необхідно звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ про адміністративні правопорушення судам необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

На думку суду недотримання положень ст. 266 КУпАП та вищенаведених підзаконних нормативних актів, які регламентують порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, викликає сумнів у справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання процедури огляду на стан сп`яніння недійсним, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

За вказаних обставин, суд не може взяти даний протокол та додані до нього докази за основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Оскільки наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння визнаний недійсним, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП поза розумним сумнівом не доведена.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Оскільки висновок експерта №2481/2025-Т від 06.10.2025 р. по даній справі є категоричним, експертизою встановлено відсутність у біологічному середовищі ОСОБА_1 станом на 10.05.2025 р. будь-яких наркотичних речовин або лікарських препаратів, що знижують увагу та реакцію, тому, в матеріалах справи не міститься жодніх достатніх доказів того, що ОСОБА_1 10.05.2025 р. о 10:03:00год. керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тобто доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Даний висновок експерта повністю спростовує фактичні обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №325891 від 10.05.2025р. та висновку щодо результатів медичного огляду №000907 від 10.05.2025 р., що міститься в матеріалах справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, передбачено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Статтею 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Частина 1ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, із урахуванням порушень при проходженні ним огляду на стан наркотичного сп`яніння, вважаю, що викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суддя,-

постановив:

Провадження в справі №466/4683/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,- закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. В. Свірідова