ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1278/25Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 33/817/549/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 29.08.2025 року о 22год. 25 хв., керував транспортним засобом марки «LAND ROVER FREELANDER» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, і такі його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

матеріалами справи не підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

працівниками поліції не було залучено двох свідків;

суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 так як останній не був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, не отримував судових повісток, не мав можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КупАП;

місцевий суд не з`ясував того, чи були у водія ознаки алкогольного сп`яніння; чи був дотриманий порядок направлення до медичного закладу; чи є акт огляду з підписами уповноважених осіб та чи містить відеофіксація роз`яснення ОСОБА_1 його прав, а також відмови від проходження огляду;

відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не велися безперервно;

оскаржувана постанова не містить жодного аналізу аргументів захисту, не оцінює законність дій поліції та не містить мотивів відхилення доказів сторони захисту.

Заслухавши доводи захисника Халупка В.М., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 25 вересня 2025 року без його участі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18), ОСОБА_1 копію судового рішення отримав 03 жовтня 2025 року, а апеляційна скарга ним подана 09 жовтня 2025 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438065 від 29 серпня 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписах долучених до матеріалів справи; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5603305 від 29 серпня 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29 серпня 2025 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст.35 Закону України Про Національну поліцію однією з підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для перевірки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що останній 29 серпня 2025 року о 22год. 24 хв., керував транспортним засобом марки «LAND ROVER FREELANDER» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області, та, при повороті ліворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, що і було озвучено працівником поліції ОСОБА_1 (файл export-1c5tk.mp4 з 22:27:10 год).

Так, даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл VIDEO_20250829_223934391.mp4 та VIDEO_20250829_224101310.mp4) зафіксовано як водій транспортного засобу марки «LAND ROVER FREELANDER» д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху.

Окрім того, наявність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5603305 від 29 серпня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Доводи апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що працівниками поліції був порушений порядок направлення ОСОБА_1 на огляд є надуманими та спростуються наявними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису (файл export-1c5tk.mp4 з 22:30:05 по 22:31:00 год) вбачається, що працівник поліції неодноразово, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, на що останній також категорично відмовився. Також, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку відмови від огляду, на нього буде складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Окрім цього, ознака алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення і була визначена поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксована як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29 серпня 2025 року так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, факт виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейського пройти відповідний огляд у встановленому порядку та відмова водія від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу так і у найближчому медичному закладі фіксувалася поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що працівниками поліції не було залучено двох свідків, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, висновки якої ґрунтуються на вимогах закону (ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021р.).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розгляду справи 25 вересня 2025 року за відсутності належно повідомленого правопорушника, оскільки факт його належного повідомлення про час, місце слухання справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12 вересня 2025 року (а.с.14). Клопотання про відкладення судового розгляду ОСОБА_1 до суду не подавав, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи у матеріалах справи немає є безпідставними оскільки, суд першої інстанції дотримався вимог закону і вжив усіх заходів для належного повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Також, для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи можливість реалізувати усі процесуальні права, передбачені ст.ст. 268, 271 КУпАП, в тому числі подати нові докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення та користуватися правовою допомогою адвоката, була забезпечена ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про час і місце якого він був повідомлений, що підтверджується телефонограмою від 22 жовтня 2025 року. Однак, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 також не з`явився, про причини неявки не повідомив і клопотання про відкладення розгляду не заявив, що вказує на те, що він не був зацікавлений брати особисту участь в судовому засіданні.

Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що із відеозаписів наявних у матеріалах справи не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл export-1c5tk.mp4 з 22:41:30 год) працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя