ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427577 від 19.08.2025р., складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 16.07.2025 року, приблизно о 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA LAND CRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Борщагівська, 115, що в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на відбійник, бордюрний камінь, електроопору та дерево.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 звинувачується у порушенні вимог п. 12.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Войтко Т.П. просила у судовому засіданні закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та надала суду свої письмові заперечення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначив, що керуючи транспортним засобом, відчув, що транспортний засіб заносить і він стає некерованим, тому з метою забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, уникнення дорожньо-транспортної пригоди з іншими учасниками руху, він був вимушений змінити напрямок руху, в результаті чого транспортний засіб врізався у відбійник та бордюрний камінь.

Вислухавши доводи захисника Войтко Т.П, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427577 від 19.08.2025р., схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.07.2025р., письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їх локалізацію, суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КупАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

За приписами пункту 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею ст. 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Водій може розраховувати на те, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. Порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху. Створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

Основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.05.2020 у справі №490/10025/17.

Аналізуючи вказані вимоги законодавства, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та долучені до матеріалів адміністративної справи докази, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відчув, що транспортний засіб заносить і він стає некерованим, тому з метою забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, уникнення дорожньо-транспортної пригоди з іншими учасниками руху, він був вимушений змінити напрямок руху, в результаті чого транспортний засіб врізався у відбійник та бордюрний камінь.

Таким чином, водій ОСОБА_1 об`єктивно не був спроможній вчасно виявити вказану небезпеку і здійснити відповідні заходи для уникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, де він для усунення небезпеки у виді дорожньо-транспортної пригоди з іншими транспортними засобами, змінив напрямок руху автомобіля, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участі лише його транспортного засобу.

З огляду на зазначене, складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП видається безпідставним, адже факту умисного недотримання ним вимог Правил дорожнього руху не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 18, 38, 124, ч. 5 ст. 122, 247, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк