Номер провадження: 33/813/2259/25
Номер справи місцевого суду: 504/2533/25
Головуючий у 1-й інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Собяніної Олени Вадимівни,

розглянувши апеляційну скаргу захисниці Собяніної Олени Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2025 року

встановив:

Постановою судді Доброславського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2025 о 22:45 год. за адресою: Одеська область, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), 21 км + 700 м, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Honda CR-V, н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер ARLM 0415, тест 2209, висновок позитивний 1,34 проміле, ПВР 475289, 471602. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушенням заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, передбачене п. 2.9.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисниця Собяніна О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить змінити постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2025 року, виключивши з її резолютивної частини застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За доводами апеляційної скарги захисниця не заперечує факт вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення, однак вважає, що накладене судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надмірно суворим і таким, що не відповідає тяжкості вчиненого, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і вперше притягується до адміністративного відповідальності, а застосування відносно нього додаткового стягнення створить значні труднощі у виконанні ним службових обов`язків, а в деяких випадках унеможливить їх виконання. ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та займає посаду командира відділення матеріально-технічного забезпечення розвідувальної роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 оперативно-тактичного з`єднання 1 корпусу національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в його службові обов`язки входить організація матеріального забезпечення підрозділу паливом, продовольством, запчастинами та контроль за технічним станом техніки, її ремонт та облік, організація та перевезення особового складу та вантажів, забезпечення розвідувальної роти спеціального призначення, евакуація поранених, доставки обладнання, гуманітарної допомоги та іншої діяльності, що сприяє обороноздатності держави, а також забезпеченню безперебійної роботи розвідувальної роти спеціального призначення. За час несення військової служби

ОСОБА_1 не має жодного дисциплінарного стягнення, позитивно характеризується. Його дії не спричинили жодної істотної шкоди громадським або державним інтересам, обставини, які б обтяжували відповідальність відсутні.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисниця Собяніна О.В. підтримала вимоги апеляційної скарги, надала пояснення за доводами апеляційної скарги .

Вислухавши захисницю Собяніну О.В.за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, захисниця посилається на необґрунтованість постанови суду в частині застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортного засобами строком на 1 рік, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень. Законами України може бути передбачено адміністративне видворення за межі України іноземців і осіб без громадянства за вчинення адміністративних правопорушень, які грубо порушують правопорядок (ст. 24 КУпАП).

Оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення (ст. 25 КУпАП).

Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.ч. 2-4 ст. 30 КУпАП).

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (ст. 34 КУпАП).

Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою (ст. 35 КУпАП).

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч.2 ст. 36 КУпАП).

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні стягнення судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім цього, місцевий суд навів мотиви на спростування доводів сторони захисту щодо малозначності інкримінованого правопорушення, наголосивши на безальтернативності санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, та дійшов обґрунтованого висновку про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З такими висновками суду, погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Аналіз змісту санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави дійти висновку, що за вчинення цього правопорушення, законодавець імперативно визначив покладення на винну особу, як основного (штраф), так і додаткового стягнення (позбавлення права керувати транспортними засобами). У такому випадку, суд у межах його повноважень, не наділений правом накладати стосовно водія лише стягнення у виді штрафу, оскільки санкція цієї статті за своєю правовою природою є безальтернативною.

Така логіка законодавця обумовлена характером інкримінованого правопорушення, яке полягає у використанні джерела підвищеної небезпеки, яким є автомобіль, особою, яка знаходиться у стані сп`яніння, що свідчить про підвищену протиправність діяння.

Безальтернативність стягнення також спрямована на досягнення у суспільстві превентивної мети, а саме запобігання вчиненню цих правопорушень, як безпосередньо особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Отже є вірним висновок суду щодо наявності правових підстав для накладення на ОСОБА_1 як основного, так і додаткового стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн та позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що ґрунтується на вимогах закону.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисниця, як підстави, які на її думку пом`якшують відповідальність, апеляційний суд відхиляє, оскільки санкція інкримінованої статті є безальтернативною.

Наявність у ОСОБА_1 статусу військовослужбовця у випадках, визначених законом, є підставою для наділення особи певними соціальними пільгами та правами, перелік яких встановлено законодавством, однак сама по собі ця обставина не є правовою підставою для звільнення особи від застосування до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до

ст. 252КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для зміни оскаржуваної постанови, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці Собяніної Олени Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко