П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши в режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, військова частина НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

02 вересня 2025 року о 01 годині 08 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Гайок, 221, керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, водій категорично відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 06.10.2025 року, 23.10.2025 року, 17.11.2025 року та 05.12.2025 року не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber». Зі слів захисника Друзь В.В. останній перебуває на військовій службі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Друзь В.В. не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Друзь В.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 , являється діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , посада - старший технік, звання - молодший сержант. Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління. Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Вважає, що цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. Ствердив, що протокол та матеріали складені з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм. Поліцейські після зупинки транспортного засобу дізнаються, що ОСОБА_1 , є військовим та пересвідчившись у відсутності зброї та боєприпасів у багажнику авто, без жодної фізичної та часової можливості на виявлення підстав, які можуть свідчити на стан алкогольного сп`яніння, передбаченою інструкцією, повідомляють про необхідність проведення огляду через прилад Драгер. Зазначив, що протягом усього відеозапису ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що згоден пройти огляд на визначення стану сп`яніння, який буде проведений військовослужбовцями військової служби правопорядку та просив забезпечити їй присутність, вважає, що поведінка повністю адекватна та відповідає обстановці, працівники поліції не знаючи положень КУпАП або вводячи в оману ОСОБА_1 повідомляють це виключна їхня компетенція та під час масованого обстрілу м. Біла Церква у період спілкування з останнім схиляють його на відмову від проходження огляду саме працівникам поліції. Ствердив, що, такі дії поліцейських, за даних обставин, є провокацією правопорушення. Крім того працівники поліції, пропонуючи пройти огляд військовослужбовцю, всупереч законному порядку не пропонували альтернативу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я в супереч п. 3 затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та п. 7 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, що підтверджується матеріалами справи.

Дії поліцейських, за даних обставин, розцінює, як провокацію правопорушення та порушення загальних норм проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння, унаслідок чого на учасника бойових дій, який має поранення від виконання бойових завдань, військовослужбовця НОМЕР_3 бригади, яка протягом тривалого часу бере участь у бойових діях на сході країни, притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наразили під ризик як свій транспортний засіб, життя та здоров`я так і транспортний засіб військової частини та військовослужбовця. Незаконні, провокаційні, на думку сторони захисту, дії працівників поліції не оскаржував.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який повідомив, що їде додому, що військовий. Під час спілкування, перевірки документів та огляду транспортного засобу, працівники поліції запитують у ОСОБА_1 , чи вживав він спиртні напої, нащо останній повідомив, що спиртні напої не вживав. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, називають ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо останній повідомив, що він військовий, що без ВСП проходити огляд не буде, що має чорні номерні знаки, які знаходилися в багажнику автомобіля. Працівники поліції роз`яснили, що військовослужбовці проходять огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на загальних умовах, що ВСП участь не приймає і на виклики по ст. 130 КУпАП не приїжджають. Працівники поліції зателефонували черговому ВСП з приводу даної події, нащо черговий повідомив, що представники ВСП на адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП не виїжджають. ОСОБА_1 категорично повідомив, що без представників ВСП проходити огляд на визначення сп`яніння відмовляється, що буде проходити огляд на стан сп`яніння лише в присутності ВСП. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що ВСП не виїжджає, та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі, нащо останній повідомив. що без ВСП відмовляється проходити огляд. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції знову роз`яснили ОСОБА_1 , що вони неодноразово спілкувалися з ВСП і їм повідомили, що ВСП на правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП не виїжджають та повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній повідомив, що без ВСП огляд проходити не буде. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився називати посаду та своє звання, як військовослужбовця. Працівники поліції зателефонували у ВСП, надали слухавку ОСОБА_1 , останній спілкувався з представником ВСП, представник ВСП кричить, що не виїжджають на дані виклики, що приїдуть і заберуть автомобіль у ОСОБА_1 , чому з даного приводу їх потурбували, свариться. ОСОБА_1 відмовлявся надавати документи на транспортний засіб, потім надав. ОСОБА_1 просив працівників поліції, щоб вони складали протокол про адміністративне правопорушення на нього, як на цивільного, а не як на військового. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким останній відмовився знайомитися, повідомив працівникам поліції, щоб протокол йому направили поштою.

В судовому засіданні досліджено надані представником ОСОБА_1 адвокатом Друзь В.В. копію військового квитка, копію посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 , лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши позицію адвоката Друзь В.В., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.09.2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, повідомлення Таращанської міської лікарні, повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, Білоцерківської міської лікарні № 4, копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, рапорт працівника поліції, а також докази надані представником ОСОБА_1 адвокатом Друзь В.В, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Друзь В.В. про те, що поліцейські не мали права складати протокол відносно ОСОБА_1 , так як він є військовослужбовцем, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні правил дорожнього руху не застосовується штраф як адміністративне стягнення лише до військовослужбовців, які проходять службу на посаді водіїв транспортних засобів Збройних Сил України. Інші військовослужбовці, які керують транспортними засобами, при порушенні правил дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно з п. 1 розділу І Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10 жовтня 2016 року № 515 (далі Інструкція), дана інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі - військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі - працівники) під час виконання ними службових обов`язків.

Таким чином, положення даної Інструкції поширюються тільки на взаємовідносин щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Керування військовослужбовцем транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданого відеозапису, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у АДРЕСА_2 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів того, що у вказаний в протоколі день та час, останній виконував обов`язки військової служби, суду не надано. Крім того, з переглянутого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що їде додому. Знаходження в бьагажному віділенні автомобіля номерних знаків чорного кольру не свідчить про виконання ОСОБА_1 обовязків військової служби. Також дана обставина не підтверджує того, що автомобіль належить військовій частині і відповідно ОСОБА_1 , є водієм цієї військової частина. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що автомобіль "Mitsubishi Outlander", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( автомобільний знак не на чорному фоні) належить ТОВ "Ейвенс Україна".

Твердження представника ОСОБА_1 , адвоката Друзь В.В. про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також і у найближчому медичному закладі.

Твердження представника ОСОБА_1 , адвоката Друзь В.В. про те, що дії поліцейських, за даних обставин, він розцінює, як провокацію правопорушення та порушення загальних норм проведення огляд на стан алкогольного сп`яніння, не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 можливої відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, як вбачається з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, працівники поліції телефонували ВСП, ОСОБА_1 спілкувався з представником ВСП, які повідомили йому, що не виїжджають на правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Незаконні, на думку сторони захисту, дії працівників поліції ні ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Друзь В.В. не оскаржували.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій. Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 19.04.2025 року, він звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО