Справа № 513/1492/25
Провадження № 3/513/836/25
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року суддя Саратського районного суду Одеської області В.С. Миргород розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем Кулевчанської сільської ради, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2019 року органом 5144, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2025 року серії ВАД №758322, 02 листопада 2025 року о 10 годині 02 хвилини на північній околиці с.Кулевча Білгород-Дністровського району Одеської області громадянин ОСОБА_1 будучи пасажиром автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 перевозив мисливську зброю ТОЗ-34 № НОМЕР_3 , яка була не в чохлі та у зібраному стані, чим порушив Правила перевезення мисливської зброї, маючи маючі дозвіл на дану зброю дійсного до 29.03.2027 року, чим порушив п.12.13 глави 12 розділу другого Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 637/3077 від 07.10.1998 року (із змінами та доповненнями далі Інструкція 622), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим завчасно. Зі складеним з приводу виявленого адміністративного правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення ознайомився, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.191 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що ОСОБА_1 при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

У ч.1 ст.256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За положеннями КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення КУпАП, які передбачають відповідальність за дане правопорушення.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як зазначено вище, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 за адресою: на північній околиці с.Кулевча Білгород-Дністровського району Одеської області порушив умови зберігання мисливської зброї, перевозив у автомобілі мисливську рушницю, без чохла та набої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2025 року серії ВАД №758322 залучено рапорт інспектора поліції про надходження інформації про наявність події. Однак, даних, на підтвердження порушення ОСОБА_1 умов зберігання мисливської зброї, зокрема, протоколу огляду, показань свідків, тощо, до матеріалів справи не залучено.

В протоколі про адміністративне правопорушення чітко не визначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 191 КУпАП полягає в порушенні правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Санкція статті ч.1 ст.191 КУпАП передбачає оплатне вилучення зброї, однак працівником поліції у протоколі зазначено що у ОСОБА_1 вилучалася зброя та не підтверджено даних де ця зброя знаходиться на даний час. Надано лише квитанцію №Б 003596 від 02 листопада 2025 року якою повідомлено, що зброя ТОЗ-34, калібр 12, номер НОМЕР_3 прийняті інспектором ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Мальцевим І.О., що позбавляє суд можливості вирішити питання про оплатне вилучення зброї у разі встановлення вини ОСОБА_1 .

Крім того, факт зберігання вказаної рушниці, будь-яких ідентифікуючих характеристик рушниці, їх (рушниці та набоїв) пакування чи підстави їх вилучення жодним доказом не підтверджено.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його некоректність та неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення особи права на захист.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суддя законодавчо позбавлений права у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідно до положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою суду від 11 листопада 2025 року у справі № 513/1492/25 матеріали про адміністративне правопорушення повернуто до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з підстав недотримання положень КУпАП.

Постанову суду від 11 листопада 2025 року щодо належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції залишено без виконання. 17.11.2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення повернуті до суду без усунення недоліків зазначених у постанові суду від 11.11.2025 року.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за відсутністю в протоколі конкретних обставин, що відповідають суті інкримінованого адміністративного правопорушення з посиланням на нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за його вчинення, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП.

За такого, адміністративне провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП суд вирішує питання про вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 256, 283, 284 КпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.191 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

Вилучені у ОСОБА_1 зброю ТОЗ-34, калібр 12, номер НОМЕР_3 , повернути за належністю.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя В. С. Миргород