Справа № 711/8190/25
Номер провадження 3/711/2312/25
Справа № 711/8190/24
Провадження № 3/711/2312/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протоколи серії ЕПР1 № 439158), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2025 02.02 год. в м.Черкаси по бул.Шевченка, 246, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 3107 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 ARHK 0090, що підтверджується тестом № 1104 від 31.08.2025, проба позитивна, результат огляду стану сп`яніння 0,74 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа стосовно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вважає, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним правопорушення вказаного в протоколі. Тому просить суд провадження стосовно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, які просила суд долучити до матеріалів справи. Водночас пояснила, що її довіритель ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП не визнає в повному обсязі, оскільки не вчиняв дане правопорушення. Твердження інспектора поліції молодший сержанта ОСОБА_3 про порушення ПДР є безпідставними та недоведеними. Матеріали справи не містять доказів керування її довірителем транспортним засобом, оскільки на відео долучених до справи, є підтвердження руху транспортного засобу ВАЗ 2107, про те на відео державні номери не видно, а інший відеофайл містить інформацію про автомобіль ВАЗ 2107 з державними номерами невідомі, що знаходиться в стані спокою і водій перебуває в середині транспортного засобу, також без умисного виконання певних функцій, спрямованих на рух. Тобто останній не був суб`єктом правопорушення, а саме «особою, яка керує транспортним засобом». Окрім того, на відеозаписі зафіксовано, що ст.лейтенант патрульної поліції Б. Ратушний самостійно формував покази замість ОСОБА_1 поки той перебував в автомобілі, що є грубим порушенням. У разі фіксації правопорушення технічними засобами зазначення даних про такі у постанові є обов`язковим, проте в протоколі ЕПР1 4391258 взагалі не зазначені технічні засоби та їхні характеристики, а в Постанові міститься лише посилання на Alkotest Drager 6820 ARNK-0090. Відеокамера (нагрудна камера поліцейського) не фіксувала процес опитування і фіксування пояснення, що відбувалося в цей час невідомо. Припускає, що поліцейський взагалі не хотів напружуватися і встановлювати причину знаходження ОСОБА_1 в транспортному засобі та на вулицях міста. Тому що сам ОСОБА_1 , як особа мобілізаційного віку, злякалася і боялася, щоб патрульні поліцейські не викликали працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому не сперечалася і не спілкувалася поліцейських, щоб не злити. Просить суд взяти до уваги, події, які передували що передували обставинам зазначеним в поліцією в протоколі. Зокрема той факт, що о 21 годині ОСОБА_1 зателефонувала його знайома і повідомила, що вона перебуває в безпорадному стані. В неї хронічний діабет та гіпертонія наразі тиск близько 200, ліки не допомагають, швидка допомога заявляє, що це не ургентний випадок. Вона одна вдома і боїться помирати сама. Просить, щоб племінник якнайшвидше приїхав і відправив її в лікарню. ОСОБА_1 перелякався і відразу поїхав до знайомої в м.Черкаси, як потім з`ясувалося, то він навіть забув одягнутися, так стривожив його дзвінок. Весь час, коли приїхав в квартиру тітки, він возив її в лікарню, шукав нові ліки, щоб нарешті знизити артеріальний тиск і допомогти тітці. Лише після медичного втручання, як фельдшер ввів лікарські препарати внутрішньо м`язовим способом, то через деякий час жінці полегшало. Це все зайняло близько 06 годин часу. Він не міг зранку поїхати на роботу, бо був у спідньому і в халаті. Це стало причиною того, що йому необхідно було вертатися додому після того, як його знайома намучившись нарешті заснула. Отже, факт появи ОСОБА_1 без штанів на вулицях міста викликаний безпорадним станом його знайомої і його обов`язком їй допомогти. Тобто обставини, які примусили сісти в транспортний засіб - це спасіння рідної людини і турбота про її здоров`я, тому він діяв в стані крайньої необхідності. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Вважає, що лише цей факт є достатнім для винесення постанови про закриття адміністративної справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутності складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просить суд взяти до уваги, що складення рапортів при вчиненні порушення ПДР не передбачено жодним законом України та підзаконним нормативно правовим актом. Водночас зауважує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. До того ж в рапорті містяться неправдиві дані щодо ОСОБА_1 і щодо дій патрульного поліцейського, який зазначив, що було відсторонення від подальшого перебування за кермом. Де-факто такого відсторонення не відбулося і тому є ймовірність, що Б.Ратушний просто зателефонував іншій бригаді патрульної поліції та повідомив дані ОСОБА_1 та його транспортного засобу для повторного притягнення його відповідальності. Протокол може бути оформлений після вчинення порушення, однак не на підставі рапорту, так як це не передбачено жодним нормативно-правовим актом, а лише і виключно на підставі належних та допустимих доказів. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, такі прилади мають бути в Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах патрульної поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженому Наказом МВС України від 01.03.2010 № 33. Одним з доказів є виписане направлення на обстеження в лікарську установу в той час коли ОСОБА_1 виконав вимоги поліцейського щодо освідування на місці. Поліцейський знову допускає помилку і пропонує використати щось називаючи його «драгер», натомість законом передбачено використання газоаналізатора тесту на алкоголь миттєвого. Знову ж таки Радіон не згідний з показами на газоаналізаторі оскільки він не бачив значення, камера нагрудна не зафіксувала значення, тому який показник нам невідомо. Однак основною тезою, щодо незаконності притягнення до адміністративної відповідальності це той факт, що патрульний поліцейський Ратушний Б. не встановив реальну причину знаходження ОСОБА_1 в транспортному засобі, бо тоді він би чітко застосував норми статей КУпАП. З огляду на викладене, просить суд закрити справу, бо відсутній склад правопорушення і порушено процедуру оформлення протоколу та неналежні докази. Це означає, що: не зафіксовано стану сп`яніння належним чином; алкотестер використовувався з порушеннями (не відкалібрований); коли відеофіксація здійснювалась неналежним чином; порушено норми процесуального права при складанні документів, ОСОБА_1 діяв з метою спасіння життя і здоров`я хворої жінки.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_4 , яка надала пояснення, що ОСОБА_5 це її знайомий. По суті справи пояснила, що близько 20 років вона хворіє на діабет, першого типу. Так напередодні події, а саме у вечірній час їй стало зле, піднявся тиск і впав цукор. Вона подзвонила ОСОБА_6 і попросила приїхати, оскільки була сильна слабкість та вона сильно хвилювалася. Чому зателефонувала саме йому, не знає. Чи має ОСОБА_6 медичну освіту їй не відомо. В подальшому вона викликала швидку, після приїзду якої, фельдшер зробив укол від тиску і їй стало краще.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 та його представника Оржеховську А.О., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження та відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 31.08.2025 близько 02.02 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , з порушенням комендантської години, був зупинений працівниками поліції. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував під час складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, про що йому повідомлено. Водію було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest», або проїхати до медичного закладу.

За згодою водія, його огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest. Ні під час проведення огляду, ні після водій не вимагав залучення захисника, або додаткової юридичної допомоги, натомість погодившись з показниками приладу.

За таких обставин суд вважає, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не порушено його право на захист та дотримано процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням Alcotest Drager 6820, тест № 1104. В ході проведення огляду ОСОБА_1 результат склав 0,74 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом огляду погодився.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Його вина у вчиненні адміністративних правопорушень в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439158;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-чеком роздруківкою Alcotest Drager 6820, прилад ARНК-0090, тест № 1104;

-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1927 103 24 Alcotest Drager 6820, прилад ARHК-0090;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-довідкою АП УПП в Черкаській області від 01.09.2025 згідно якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався;

-рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 БУПП в Черкаській області ДПП рядового поліції Б. Ратушного;

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Позиція сторони захисту, викладена в поясненнях, щодо відсутності доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 3107 д.н.з. НОМЕР_2 в час зазначений у протоколі, спростовується відеозаписом долученим до матеріалів справи. Крім того, даний факт не оспорювався порушником під час складання протоколу. Також, суд вважає необхідним зауважити, що під час судового засідання сторона захисту вказує, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем в стані крайньої необхідності.

Позиція сторони захисту, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані крайньої необхідності, оскільки боявся за життя рідної людини, в судовому засіданні не знайшли підтвердження, виходячи з наступного. Так, за клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_4 , яку в своїх поясненнях ОСОБА_7 називає то знайомою, то тіткою. При цьому свідок, при дачі пояснень, називає правопорушника на ім`я « ОСОБА_6 », що дійсності, та суперечить їх імовірному родству, адже тітка має знати, як звуть її племінника, якого згідно матеріалів справи звати саме «Радіон».

Крім того, суд зауважує, що в своїх поясненнях свідок ОСОБА_4 зазначила, що вона хворіє цукровим діабетом, першого типу понад 20 років. Того дня їй стало зле і вона зателефонувала «Ростиславу», бо у неї був високий тиск, впав цукор та вона відчула слабкість. На питання суду, чи має ОСОБА_8 медичну освіту, свідок не відповіла, оскільки не знає. В подальшому свідок вказала, що вона викликала швидку, після приїзду якої, фельдшером було зроблено укол від тиску, від якого їй стало легше. Що суперечить письмовим поясненням в яких вказано, що по приїзду до свідка ОСОБА_1 возив останню до лікаря, викликав швидку. Тобто відсутні обставини крайньої необхідності, оскільки ОСОБА_4 самостійно викликала швидку та після їх маніпуляцій їй стало легше. Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції не в той час, коли ОСОБА_1 їхав «рятувати свідка ОСОБА_4 », а після того, як їй стало легше, а він виявив необхідність переодягнутися та прямував додому.

Тому суд, позицію сторони захисту, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані крайньої необхідності розцінює, як таку, що направлена на уникнення ним відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Позиція захисника, що працівниками поліції ОСОБА_1 після проведення огляду на стан сп`яніння не було відсторонено від керування транспортними засобами, в судовому засіданні спростована, як матеріалами справи, так і самим порушником, який на зазначив, що його було відсторонено від керування автомобілем, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

Враховуючи, той факт, що правопорушник керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

Також підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, тобто у випадку примусового виконання постанови суду, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник