Справа № 644/9985/25
Провадження № 3/644/2260/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 грудня 2025 р. м.Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21 жовтня 2025 року о 09 годині 33 хвилин, рухаючись по вул. Шевченка, 102, смт Шевченкове Куп`янський район Харківська область, керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2025 серії ААД № 913477 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зазначено, що велась відеофіксація на б/к 181504067/1.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового розгляду належним чином та своєчасно.

02 грудня 2025 року через канцелярію суду засобами електронного зв`язку від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі, в яких останній зазначив, що вину у вчиненні правопорушення заперечує з підстав, викладених в них. Зокрема зазначив, що обставини, наведені в протоколі, не відповідають дійсності, а обставини його складання були іншими. Наголошує, що він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України. Під час його зупинки інспектором патрульної поліції був при виконання своїх службових обов`язків. Що відеозапис, наданий поліцейським не відповідає дійсності, що він останнім був введений в оману. Що обставини, відображені на наданому відео були перезаписані. При складанні адміністративного матеріалу йому не роз`яснили, що за відмову від проходження огляду його можуть притягнути до адміністративної відповідальності, а раніше він ніколи не стикався з такою ситуацією. Стверджує, що він був абсолютно тверезий, але поспішав. Йому не було запропоновано пройти огляд на місці (швидко) за допомогою приладу Драгер, а надалі прослідувати до медичного закладу, не було роз`яснено наслідки його слів про небажання проходити огляд на місці і процедуру такого огляду на місці (інспектор взагалі не згадував про прилад Драгер, як про це зазначено в Протоколі). Крім того, оскільки інспектор знав про те, що він військовослужбовець, поліцейський був зобов`язаний запросити представників ВСП для оформлення відповідних адміністративних матеріалів. Зазначає, що оскільки огляд військовослужбовця на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог частина 9 статті 266-1 КУпАП, вважає, що такий огляд є недійсним. На підставі викладеного вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю в відповідності пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Інших заяв, клопотань тощо суду не надходило.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова.

Враховуючи положення ст.268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність, оскільки останній надав суду письмові пояснення та висловив свої доводи щодо обставин складання адміністративного матеріалу та своїх заперечень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913477 від 21.10.2025, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його провина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 913477 від 21.10.2025, складеним у відношенні ОСОБА_1 уповноваженою державою особою. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що випив учора 0,5 літра пива; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється. Просить розгляд справи проводити у його відсутність (а.с. 1);

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Шевченківська ЦРЛ від 21.10.2025 09:35 год (а.с. 4);

- відеозаписом з подією за участю ОСОБА_1 .

Зі змісту рапорту інспектора ВРПП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Содоми В. вбачається, що 21.10.2025 під час несення служби в патрулі, було зупинено ТЗ Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який не дотримався правил дорожнього руху, а саме п. 2.3. «в» ПДР України. В ході розмови у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. На ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали та відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 2).

Як вбачається з довідки начальника сектору адміністративної практики Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Прутської М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 терміном дії з 31.08.2018 по 31.08.2048 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913477 від 21.10.2025, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувався, що свідчить про відсутність незгоди з діями працівників поліції під час складання ними протоколу та в свою чергу свідчить про умисність його дій та усвідомлення протиправного характеру своїх дій.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 , встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно зазначеної інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913477 від 21.10.2025, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, яким складався зазначений протокол у відношенні ОСОБА_1 зазначено декілька ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, що давало підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час складання адміністративного протоколу.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

При розгляді адміністративного матеріалу, суд досліджує протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з іншими доказами, які додані до нього та містяться в матеріалах справи.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів та доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надано.

З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД № 913477 від 21.10.2025 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що при складанні відносно нього адміністративного матеріалу його було введено в оману, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і відеозапис з б/к поліцейського не відповідають дійсності суд сприймає критично, оскільки це спростовується встановленими судом обставинами та дослідженими судом доказами, зокрема з відеозапису події, вбачається, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, та безумовно підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та у закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що було порушено порядок проходження огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан сп`яніння без представника ВСП, а при направленні водія на огляд на стан сп`яніння підлягав застосуванню порядок, встановлений ст. 266-1 КУпАП, то суд не вбачає таких порушень з огляду на наступне.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах

За змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, який проводить працівники Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України

Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.

В розумінні логічного застосування правових норм, щодо яких законодавець на момент вчинення правопорушення ще не вніс відповідних змін, які відповідали б суспільним інтересам та певним обставинам (подолання часової прогалини у законодавстві) суд вважає належним не обмежуватись категорією «водій військового транспортного засобу» та застосовувати під час розгляду цієї справи цю категорію в значенні «водій військового транспортного засобу, який виконує бойове завдання або службовий обов`язок з використанням цивільного автомобіля».

В такому разі водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису, 21.10.2025 водій ОСОБА_1 керував цивільним транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , був одягнутий в цивільний одяг, при складанні у відношенні адміністративного протоколу не повідомляв, що він є військовослужбовцем, будь-яких повідомлень про те, що він виконує невідкладне відповідне бойове завдання працівнику поліції він не висловлював.

За таких обставин посилання щодо того, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, є суб`єктивним та необґрунтованим.

Поряд із цим, у пункті 1 ч.1 ст.255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Порядок, передбачений ч.2 ст.266 КУпАП визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КпАП України передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку.

Отже, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні залучатись, у зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 з цього приводу є безпідставними.

Таким чином, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про національну поліцію».

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо підстав для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки встановлені судом обставини та досліджені судом докази, зокрема: зміст відеозаписів обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудної камери працівника поліції.

Суд констатує, що досліджені судом докази, в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовується наявними в матеріалах справи доказами і його твердження суд розцінює як лінію захисту з тим, щоб уникнути адміністративну відповідальность.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, у зв`язку з чим судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст. ст. 307, 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Суддя В.О. Попова