Справа №: 452/3139/25
Провадження № 3-зв/452/4/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2025 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., з участю секретаря судового засідання Кухар О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника адвоката Мар`яш Л.В. про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області під головуванням судді Кущ Т.М. перебуває справа № 452/3139/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат

Мар`яш Л.В. 25 листопада 2025 року подала до суду заяву про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М. Посилається на ті обставини, що нею було подано клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. У задоволенні клопотання відмовлено. Вважає, що вказана обставина викликає сумнів у неупередженості та безсторонності судді по даній справі, а тому на підставі п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України просить задовольнити відвід судді.

Дослідивши заяву про відвід та перевіривши викладені в заяві доводи, суд прийшов до таких висновків.

Як встановлено судом 21 серпня 2025 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема і за клопотанням захисника Голинського Н.О.

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М. від 20 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Мар`яш Л.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Як визначено положеннями статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, положеннями Кодексу України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Однак, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, який є найбільш близьким за змістом та суттю до Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки регулює подібні за змістом суспільні відносини, має відповідні статті про відвід, а тому, суд при розгляді даної заяви про відвід, керуючись принципом верховенства права, враховуючи вимоги ст. 129 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та загальні засади судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе застосувати аналогію права та застосувати при вирішення даної справи положення про відвід діючого КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 82 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Порядок вирішення питання про відвід судді передбачений вимогами ст. 81 КПК України, а саме, що у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

В заяві від 25 листопада 2025 року захисником адвокатом Мар`яш Л.В. не зазначено обставин, які відповідно до ст. 75 КПК України унеможливлюють участь судді Кущ Т.М. у розгляді справи № 452/3139/25. Незгода захисника з процесуальним рішенням судді жодним чином не свідчить про її упередженість та не є підставою для відводу.

Суд наголошує, що питання, пов`язані з наданням оцінки обставинам проведення процесуальних дій під час судового розгляду, про законність та обґрунтованість проведення таких дій, оцінка дій та прийнятих процесуальних рішень судді не належать до компетенції судді місцевого суду.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід враховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Верховний Суд вважає відвід «завідомо безпідставним», якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді (ухвали ВС від 18.12.2018 у справі №910/2968/18; від 29.05.2018 у справі №910/14716/17).

Суд вважає, що заяницею не надано доказів того, що суддя Кущ Т.М. проявляє упередженість чи будь-яким чином зацікавлена в результатах розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви адвоката Мар`яш Л.В. про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мар`яш Л.В. про відвід судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М. у справі № 452/3139/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя