Справа № 132/2359/25
Провадження № 33/801/1219/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 року постановою Калинівського районного суду Вінницької області визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Не погодившись з цією постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не встановив усі обставини справи, а саме не допитав його в судовому засіданні про події, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Також вказує, що він не керував транспортним засобом за обставин, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2025 року о 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М-21, 273км., в селі Корделівка, Хмільницького району, Вінницької області передав право керування транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за допомогою приладу Alcotest 6820 Drager, тест № 1701, результат - 1,43% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389802 від 13.07.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).

Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Михайла Бережнюка, в якому зазначено, що 12.07.2025 року було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , під час спілкування з яким в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,43% проміле. Також було встановлено, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 та на момент зупинки перебував у ньому як пасажир і передав керування водієві ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6).

Відеозаписами з камер поліцейських, з яких вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , проходження ним огляду на стан сп`яніння, за наслідками якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також факт передачі власником вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 10).

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані (2.9г ПДР України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За наведеного нормативно-правового регулювання вбачається, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, встановивши факт передачі власником транспортного засобу права керування водієві, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9г ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозаписів із нагрудних камер поліцейських чітко вбачається, що після встановлення перебування водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, власником вказаного транспортного засобу виявився ОСОБА_1 , який передав керування водієві ОСОБА_2 право керування цим транспортним засобом, будучи пасажиром. Вказані обставини були підтверджені самим ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції.

Після чого працівниками поліції йому було повідомлено, що відносно нього буде складний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , поліцейські роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. Ніяких доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції не допитав його в судовому засіданні про події, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, то апеляційний суд звертає увагу, що про судове засідання із розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, на якому було прийнято оскаржувану постанову судом першої інстанції, ОСОБА_1 було достеменно відомо, що підтверджується довідкою про доставку у додаток «Viber» за номером телефону ОСОБА_1 судової повістки (а.с. 21), а також заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Антонюка Я.В. про відкладення розгляду справи, з якої вбачається, що про дату, час та місце розгляду справи адвокату, а відтак і його клієнту, було достеменно відомо (а.с. 22).

Однак, з невідомих на те причин, ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання та не надав суду своїх пояснень, хоча не був позбавлений такої можливості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неповноти встановлення судом першої інстанції усіх обставин справи є безпідставними.

Твердження скаржника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, не впливають на висновок суду про наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а він звинувачується у тому, що передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.

Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук