Провадження № 3/161/6631/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАД № 595823 від 14.10.2025 року щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як зазначено в протоколі серії ВАД № 595823 від 14.10.2025 року, о 08 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік, який спільно проживає, ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме словесно погрожував фізичною розправою та виражався нецензурними словами в сторону колишньої дружини, ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що його колишня дружина завжди ініціює сварки, одна з яких відбулася 14.10.202 року, зранку. Жодних протиправних дій відносно колишньої дружини він не вчиняв. Також пояснив, що дійсно наразі в суді перебуває на розгляді справа про поділ майна подружжя, в якій він та колишня дружина, ОСОБА_2 , ділять спільно нажите майно.

В судовому засіданні потерпіла, ОСОБА_2 пояснила, що у них з колишнім чоловіком, ОСОБА_1 , конфлікти виникають досить часто. Дані конфлікти виникають з приводу поділу спільного майна. Того дня конфлікт виник з приводу того, що ОСОБА_1 , зранку, повикидав з поличок все її взуття. В подальшому у них виникла сварка, яка супроводжувалася нецензурною лексикою, як зі сторони ОСОБА_1 , так і з її боку. Зазначила, що ініціатором конфліктів завжди є колишній чоловік, ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його рідним батьком, тоді як ОСОБА_2 рідною матір`ю. Між батьками часто виникають сварки, ініціатором яких завжди є ОСОБА_1 . Одна з таких сварок відбувалася зранку 14.10.2025 року. Під час сварки і батько, і мати вживали нецензурну лексику. Вживання матір`ю ненормативної лексики спричинила поведінка батька, який її спровокував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 595823 від 14.10.2025 року, безпосередньо у провину ОСОБА_2 , ставиться вчинення 14.10.2025 року, близько 08 год. 30 хв., домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини, ОСОБА_2 , що виражалось у словесних погрозах фізичною розправою.

Так, ОСОБА_1 заперечував вчинення ним будь-яких протиправних дій у відношенні ОСОБА_2 .

В свою чергу, ОСОБА_2 повністю підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 595823 від 14.10.2025 року.

Обставини, викладені в протоколі серії ВАД № 595823 від 14.10.2025 року будь-якими об`єктивними доказами не підтверджуються.

Більш того, з наданих сторонами пояснень та свідчень свідка ОСОБА_3 вбачається, що між колишній подружжям мається спір про право власності на спільно набуте за час шлюбу майно, з приводу чого і виникають періодично сварки.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 відеозаписів, 14.10.2025 року, між колишнім подружжям, виник конфлікт, який супроводжувався ненормативною лексикою з обох боків, а також з боку сина, свідка у даній справі ОСОБА_3 .

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_4 , підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 33-35, п. 1 ч. 1 ст. 247, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович