Провадження № 3/127/7093/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 489954 від 21.10.2025 року: «21.10.2025 року о 16:03 год, вул. Князів Коріатовичів 135А, водій ОСОБА_1 , 04.11.1969, керуючи транспортним засобом Tesla Model Y, д.н.з. НОМЕР_2 , недотримався безпечного інтервалу до транспортного засобу, який стояв попереду, у разі чого сталось зіткнення з транспортним засобом Тролейбус № 361, у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив п.13.3 ПДР».

До судового засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмові заперечення по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Зокрема, у письмових запереченнях ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, з обставинами, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, а також з процедурою його складення повністю не згоден, вважає, що протокол складено протиправно, з порушенням вимог КУпАП, а викладені в ньому обставини викладені невірно. Зокрема, з протоколу не зрозуміло до якого транспортного засобу ним не було дотримано безпечного інтервалу. Крім того, постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області Бернади Є.В. від 19.11.2025 року у справі № 127/33657/25 за фактом цього ДТП на водія тролейбуса ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленої про дату та час розгляду справи, яка своїм правом особистої присутності під час розгляду її справи не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмові заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.

З диспозиції статті 124 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Означена норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних ПДР, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до пункту 13.3 ПДР: «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.».

За диспозицією статті 124 КУпАП: між діями водія з порушення ПДР та спричиненим ДТП з пошкодженнями має буди необхідний причинно-наслідковий зв`язок.

До протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 489954 від 21.10.2025 року працівниками патрульної поліції долучено схему місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження. Також в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Із письмових пояснень ОСОБА_1 наведених в запереченнях, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що 23.10.2025 року приблизно о 16.03 год на автомобілі TESLA MODEL Y д.н.з. НОМЕР_3 , останній рухався в м. Вінниця по вул. Князів Коріатовичів (головною дорогою). В районі будинку 135А з прилеглої території з правої сторони на дорогу виїжджав тролейбус, який спочатку зупинився. ОСОБА_1 продовжив рух по своїй смузі вулиці, будучи переконаним, що водій тролейбуса дотримається Правил дорожнього руху і пропустить його авто перед виїздом на дорогу. Вже майже проїхавши повз тролейбус відчув удар у праве заднє крило за задньою віссю автомобіля і зрозумів, що тролейбус не зупинився, а продовжив рух, внаслідок чого сталось зіткнення.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди випливає, що зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля Tesla.

Все зазначене вище вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 вчинення 21.10.2025 ДТП на порушення пункту 13.3 ПДР.

Відповідно до п. 16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається з досліджених судом доказів, водій ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, на підставі п. 1.4 ПДР мав право розраховувати, що водій тролейбуса, який рухався по другорядній дорозі, виконає вимоги п. 16.11 ПДР.

Поряд з цим, досліджені судом матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 під час руху не дотримався безпечного інтервалу. Відповідно до п.1.10 ПДР, безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху. Проте, зі схеми місця ДТП та пояснень учасників ДТП, вбачається перпендикулярне розташування тролейбуса щодо автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , на перехресті нерівнозначних доріг. Що виключає наявність інтервалу між цими транспортними засобами, так як інтервал, за визначенням п.1.10 ПДР, це відстань саме між боковими частинами транспортних засобів, які рухаються в одному, або протилежних напрямках, що не характерно для обставин означеної ДТП.

Отже, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що під час розгляду справи не підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 ПДР.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 124, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: