Справа № 216/8287/25
провадження 3/216/2929/25
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скиба М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «РУДОМАЙН» за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2025 року, складеного головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки (акт від 28.08.2025 № 657/32-00-07-13/37064892), зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «РУДОМАЙН» ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: абз. а) п.198.1 п. 198.2 ст. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), що призвело до завищення суми податкового кредиту по Декларації за червень 2025 року на суму 76118 гривень, що призвело до порушення п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2025 в розмірі 76118 гривень. Правопорушення вчинено повторно протягом року. В протоколі зазначається, що своїми діями ОСОБА_1 , як головний бухгалтер ТОВ «РУДОМАЙН», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бруснік Т.Г. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, згідно змісту якого захисник вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.163-1 КУпАП, з підстави того, що при складанні протоколу та оформленні матеріалів справи посадовими особами Східного міжрегіонального управління ДПС допущені порушення законодавства та у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 , зокрема адвокат посилається на те, що відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 протягом року не притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а в самому протоколі зазначено, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП іншої особи - ОСОБА_3 .

Окрім того зазначає, що ТОВ "РУДОМАЙН" оскаржує в адміністративному порядку результати документальної позапланової невиїзної перевірки, які оформлені актом№ 657/32-00-07-13/37064892 від 28.08.2025 шляхом направлення скарги до ДПС України з одночасним повідомлення Східного міжрегіонального управління ДПС про оскарження податкового повідомлення рішення. ДПС України листом від 17.10.2025 повідомило про продовження строку розгляду скарги до 14.12.2025 року, захисник зазначає, що на данний час сума узгодженого податкового зобов`язання відсутня та відповідно відсутнє порушення податкового обліку.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, адміністративним порушенням відповідно до ч.2 ст.163-2 КУпАП визначається неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні будь-які докази притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП протягом року, що передував складенню протоколу за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 163-1 КУпАП передбачає відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

У відповідності до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.п.56.15 ст. 56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Виходячи з наведеного, до остаточного вирішення спору між податковим органом і платником податку, складений працівниками податкового органу акт відображає лише позицію однієї зі сторін спору, а тому не може бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини у формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Як убачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РУДОМАЙН» від 28.08.2025.

Відповідно до змісту п.86.1.ст.86 Податкового кодексу України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки є службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків.

В акті документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РУДОМАЙН» від 28.08.2025 наведені обставини щодо законності декларування значення податку на додану вартість і відповідні висновки уповноваженої особи податкового органу про порушення норм податкового законодавства.

Разом з цим, зі змісту клопотання адвоката Бруснік Т.Г. слідує, що ТОВ «РУДОМАЙН» не погодилися з висновками наведеними в акті перевірки від 28.08.2025 № 657/32-00-07-13/37064892 та подало до ДПС України відповідну скаргу щодо результатів зазначеної перевірки відображених в акті, розгляд якої на час розгляду справи не завершено.

Таким чином, наведені в акті перевірки № 657/32-00-07-13/37064892 від 28.08.2025 обставини та висновки про порушення податкового законодавства, встановлені уповноваженою особою податкового органу, не визнаються та оспорюються ТОВ «РУДОМАЙН», а будь-яких інших доказів на підтвердження обставин наведених в акті, окрім самого акту, матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, у разі оспорення відповідною особою встановлених в акті обставин та висновків до остаточного вирішення спору між податковим органом і платником податку, складений працівниками податкового органу акт відображає лише позицію однієї зі сторін спору, а тому, сам по собі, не може бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини у формі умислу або необережності і, відповідно, бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних доказів, що підтверджують обставини наведені в акті перевірки.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Суд, згідно з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.163-1 КУпАП.

У зв`язку із зазначеним, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого 2 ст.163-1 КУпАП, її вина на час розгляду справи не доведена у належний спосіб, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 14, 163-1, 245, 247, 254, 280, 283 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя М.М.СКИБА