Справа№938/2069/25
Провадження № 3/938/1431/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, -

якому роз`яснено ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №254143 від 28.11.2025 року (а.с.1) вбачається, що 25.10.2025 року близько 19.20 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її біксловесних образ та залякуванні, внаслідок чого ОСОБА_2 , отримала шкоду психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 25.10.2025 року порався біля хати, закидав сіно, після того як закинув сіно, почало вже темніти, зібрав інструменти, граблі, проходячи біля будинку в якому проживає дружина ОСОБА_2 зачепив інструментом одну шибку, бо там вузький прохід, після чого пішов до себе відпочивати, з друдиною він не спілкувався та її не обзивав.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення суду надано:

- рапорт Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 25.10.2025 року, з якого вбачається, що 25.10.2025 року о 19.29 годин поступило повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 , що її чоловік погрожує фізичною розправою, може мати зброю, агресивний; нарядом СРПП встановлено, що виник словесний конфлікт між заявницею та ОСОБА_1 , під час якого станній висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 ;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2025 року від ОСОБА_2 , в якому вона вказала, що 25.10.2025 року о 19.20 годин в АДРЕСА_2 , біля будинку громадянин ОСОБА_1 вчинив словесний конфлікт відносно своєї дружини, а саме висловлювався нецензурною лайкою;

- пояснення ОСОБА_2 від 25.10.2025 року, в якому вона вказала, що 25.10.2025 року близько 19.20 годин прийшла до себе додому та в неї з чоловіком виник словесний конфлікт, під час якого її чоловік ОСОБА_1 почав обзивати її нецензурними словами, погрожувати фізичною розправою; після чого зайшла до свого будинку на зачинилася, зателефонувала на 102 та повідомила про вказану подію;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильство від 25.10.2025 року в якому вказано постраждалу ОСОБА_2 , кривдника ОСОБА_3 , які є подружжям, та вказано про середній рівень небезпеки, терміновий заборонний припис не виносився;

- пояснення ОСОБА_4 , який зазанчив, що 25.10.2025 року він повертався додому близько 21.00 годин та побачив біля їх дому працівників поліції, зрозумів, що це через батька, коли прийшов на подвір`я побачив, що батько п`яний та почекав, щоб той заспокоївся; після того, як він зайшов до хати, побачив що в його з мамою будинку розбите вікно; мама пояснила, що батько знову ображав її та розбив вікно, на наступний день він власними силами замінив розбите вікно, батько пояснив, що він випадково розбив вікно, однак випадково розити саме те вікно неможливо;

- пояснення ОСОБА_1 від 24.11.2025 року, в якому він вказав, що 25.10.2025 року працював біля свого будинку, громадив траву; після закінчення роботи проходив з інструментом повз будинок ОСОБА_2 та випадково зачепив вікно, розбив його, після чого ОСОБА_2 обзивала його нецензурними словами; він їй пояснив, що це випадково; конфлікту з ОСОБА_2 не вчиняв, бо не спілкується з нею з 2022 року;

- копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витяг з Реєстру територіальної громади відносно ОСОБА_1 ;

- довідку характеристика Верховинської селищної ради на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що скарг відносно ОСОБА_1 не надходила, депутатом не являється, до кримінальної відповідальності не притягувався, селищна рада до нього претензій немає; є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни;

- довідку про склад сім`ї ОСОБА_1 , 1968 року народження, відповідно до якої він особа з інвалдінстю ІІ групи внаслідок війни, до складу його сім`ї входять дружина ОСОБА_2 , 1969 року народження, та син ОСОБА_4 , 1999 року народження.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Крім того, згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Встановлено, що за даним протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2025 року, складеного відносно ОСОБА_5 йому у вину поставлено вчинення домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру.

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 28.11.2025 року року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону словесних образ та залякуванні, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої свідчать про наявність 25.10.2025 року конфлікту між ними, однак дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин, що склались між подружжям, які б містили відповідні ознаки домашнього насильства та вказували на їх навмисний характер та наміру заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, суддя також звертає увагу, що даних, які б беззаперечно доводили наявність шкоди, заподіяної діями психологічного характеру ОСОБА_1 психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 в матеріалах справи немає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення, яке ставиться в обвинувачення ОСОБА_1 , вчинено 25.10.2025 року, пояснення в нього відібрано 24.11.2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №254143 складено 28.11.2025 року. При цьому ОСОБА_1 не обвинувачується у вчиненні економічного домашнього насильства вираженого умисним розбиттям віконної шибки .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 185, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН