Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/983/25
Провадження № 3/506/566/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в стоматологічному центрі «Аякс-А» в м. Одесі, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.204-1 ч.2КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2025 року о 14:25 год. на західній околиці н.п. Топали Подільського району Одеської області на відстані до 1200 м від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн №0347 на напрямку с. Топала (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова), поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду справи Окнянським районний судом Одеської області, ОСОБА_1 був повідомлений під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка та підпис останнього /а.с.1/, однак до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Для належного сповіщення про розгляд справи ОСОБА_1 надсилалася судові повістки про виклик до суду у вигляді SMS-повідомлення за номером телефону, зазначеному у відповідній заявці, долученій до протоколу про адміністративне правопорушення однак вказані судові повістки доставлені адресату не були, оскільки «Абонент тимчасово недоступний» /а.с.13-14/.

Крім того, для належного сповіщення ОСОБА_1 , про розгляд справи судом надсилалися судові повістки про виклик до суду на 02.12.2025 року о 09:15 год. за адресою його місця проживання, повідомленою ним при складанні протоколу, однак вказана судова повістка адресату вручена не була та повернулась до суду з довідкою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.15/.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.5/, однак подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення складений в комендатурі під диктовку працівника прикордонної служби, стверджує що умислу на перетин державного кордону України в нього не було. В дану місцину приїхав в особистих справах, випадково зустрівся з іншими двома громадянами, яких зовсім не знає. ОСОБА_1 проживає та працює в Києві. Зазначає що фактичною підставою для складення протоколу ПдРУ №011872Е від 06 листопада 2025 року, стали суб`єктивні висновки працівників прикордонної служби, які не підтвердженні жодними належними, достатніми та допустимими доказами; жодних доказів про те, що прикордонна смуга і Подільському районі становить завширшки більше ніж 5 км від лінії державного кордону, до справи не долучено, а отже посилання на те що ОСОБА_2 був затриманий на відстані 1200 м від лінії державного кордону України, тобто в межах прикордонної смуги, є безпідставними; в матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушника та лінію державного кордону а також фото-чи відеофіксація факту вчинення правопорушення чи іншібеззаперечні докази, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 , не перетин кордону в такий спосіб який ставиться йому у провину. Разом з тим, перебування за 1200 м від державного кордону не свідчить про намір незаконного його перетину.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, беручи до уваги правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Крім того, до протоколу долучена заява ОСОБА_1 про розгляд Окнянським районним судом Одеської області справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.2 КУпАП, відносно нього. ОСОБА_1 просив розглянути справу у його відсутність, свою вину у спробі незаконного перетинання державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова визнає повністю /а.с.5/;

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про розгляд Окнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином повідомляв його про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому суд вважає причину його неявки неповажною.

Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою ДПС України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №011872Е від 06 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст.204-1 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу /а.с.1/.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будьяких пояснень, заперечень ОСОБА_1 , щодо складання протоколу не зазначив, беззастережно підписавши його. Разом з тим, у власноруч оформлених письмових поясненнях ОСОБА_1 , у кінцевому рядку зазначено про повне визнання ним вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ПдРУ №011872Е від 06.11.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.2 КУпАП, який підписаний останнім, та в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Окнянському районному суді Одеської області 13.11.2025 року на 14.20 год., який підписаний останнім без зауважень та заперечень /а.с.1/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 06.11.2025 року, згідно з якими він мав намір перетнути державний кордон України в Республіку Молдова з метою подорожувати далі в інші країни. З цією метою він разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибули до державного кордону України ,де і були виявлені прикордонниками. Свою вину у спробі незаконного перетину державного кордону визнає повністю/а.с.2/;

- рапортом заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) лейтенанта ОСОБА_5 , відповідно до якого 06.11.2025 року о 14.25 год прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку с. Топали (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова) на відстані до 1200 метрів від лінії державного кордону України було виявлено 3 громадянина України, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в пішому порядку, групою осіб, намагалися перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України до до Республіки Молдова в межах пп/зн 0347, з документами що посвідчують особу/а.с.3/;

- заявою ОСОБА_1 , адресованою Окнянському районному суду Одеської області, згідно з якою він був повідомлений про час та дату розгляду справи відносно нього. ОСОБА_1 , просив розглянути справу у його відсутність, свою вину у спробі незаконного перетинання державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова визнає повністю /а.с.5/;

- копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6/;

- схемою, де зазначено місце виявлення 3 громадян України ,в тому числі й ОСОБА_1 /а.с.7/;

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що зібрано, надано та досліджено достатньо доказів того, що 06.11.2025 року о 14:25 год. на західній околиці н.п. Топали Подільського району Одеської області на відстані до 1200 м від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн №0347 на напрямку с. Топала (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова), поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.204-1КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Так , ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 на території Україні запроваджено воєнний стан , який діє по теперішній час. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є Окнянська територіальна громада Подільського району, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 22-60 років за кордон .

Згідно із вищевказаних матеріалів справи, ОСОБА_1 був виявлений працівниками ДПС України 06 листопада 2025 року о 14:25 год в 1200 м від лінії державного кордону.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а саме місце виявлення ОСОБА_1 прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього, які спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

За таких обставин приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і, з врахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, та враховуючи те, що правопорушення вчинено під час дії на території України воєнного стану, внаслідок чого заборонено виїзд за межі держави осіб чоловічої статі призовного віку, вважаю, що стягнення відносно ОСОБА_1 слід обрати у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, яке санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачене як обов`язкове, відсутні, у зв`язку з відсутністю будь-яких предметів, які підлягали б конфіскації.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , слід також стягнути судовий збір в дохід держави.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, без надання будь-якого обґрунтування причин перебування його під час дії воєнного стану у безпосередній близькості від лінії державного кодону України, у контрольованому прикордонному районі , яким є територія Окнянської територіальної громади Подільського району Одеської області ,всупереч іншим дослідженим по справі доказам, є лише бажанням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що письмові документи він складав під диктовку працівників прикордонної служби, не можуть бути прийняті судом до уваги. Так, у власноруч викладених поясненнях від 06 листопада 2025 року ОСОБА_1 детально описав свої підготовчі дії до незаконного перетину державного кордону, вартість його організації, та зазначив «я мав намір перетнути кордон до Республіки Молдова» та цілі такого перетину, що дає підстави вважати, що останній свою вину в інкримінованому правопорушенні на час складання протоколу визнавав, у самому протоколі будь-яких зауважень та застережень не зазначав, жодних скарг щодо дій працівників ДПС України не заявляв. І лише на час розгляду справи ,розуміючи наслідки протиправної діяльності, та намагаючись уникнути відповідальності, ОСОБА_1 , заявив клопотання по закриття провадження ,без його належної мотивації.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки наведені заявником доводи ґрунтуються на його суб`єктивних твердженнях та не підтверджені належними і допустимими доказами, тоді як матеріали справи містять достатній обсяг даних, що свідчать про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /РНОКПП НОМЕР_2 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ; МФО 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 / судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 27200 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.