Справа № 444/4125/25
Провадження № 3/444/2085/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює Львівська картонно-паперова компанія, паспорт гр. України НОМЕР_1 виданий 11.09.1997 року Жовківським РВ УМВСУ у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, -

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №481950 від 10.10.2025 року, ОСОБА_1 23.09.2025 року щ 15:19 год. за адресою АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час вчинила конфлікт на побутовому ґрунті, чим своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про отримання sms повідомлення. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріалами справи, приходить до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у рапорті працівника поліції ЛРУП №1 ГУНП у Львівській 23.09.2025 року о 15:19 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.09.2025 року о 15:15 за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця неповнолітня повідомила про те, що виник конфлікт і батьки погрожують її віддати у дитячий будинок, мати її ображає, а батько ображає матір.

Із письмової заяви ОСОБА_2 від 23.09.2025 року встановлено, що між нею та її мамою виник конфлікт стосовно того, що вона відмовилася прибирати у власній кімнаті та щодо інших питань її поведінки в побуті. В ході даної розмови стояло питання про побут дитячих будинків і що в разі відмови від виконання її хатніх обов`язків її туди передадуть, що, як стало пізніше, нею було неправильно інтерпретовано. Психологічного насильства чи тиску як і фізичного насильства відносно неї не було, фізичного впливу на неї не було. Просить розгляд її звернення припинити, оскільки воно було зроблено передчасно.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_1 від 23.09.2025 року наданих працівнику поліції встановлено, що в неї 23.09.2025 року близько 14.00 год. була розмова з її дочкою ОСОБА_3 стосовно гігієни її кімнати та загальної культури поведінки як в побуті так і в школі. В ході їх розмови звучала тема умов утримання в дитячих будинках. Вона пояснила дочці, що в неї вже закінчуються аргументи, якими вона могла б впливати на її поведінку, і вона буде вживати жорсткіших методів. Однак, донька неправильно сприйняла її слова, вийшла на вулицю, і як стало відомо їй пізніше, повідомила про подію на лінію 102. Батько ОСОБА_3 в цей час вдома не був. Факту домашнього насильства не було.

Відповідальність за ч. 1ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений за вказане порушення, в обов`язковому порядку зазначається, від виконання яких саме обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухиляються батьки чи особи, що їх замінюють, тобто протокол має містити конкретизацію діяння особи.

Разом з тим, переданий на розгляд до суду протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2025 року серії ВАД №481950 не містить даних, які саме обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки не виконала ОСОБА_1 , а містить лише посилання на те, що ОСОБА_1 23.09.2025 року щ 15:19 год. за адресою АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час вчинила конфлікт на побутовому ґрунті.

Доказів про те, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 до матеріалів справи не надано, як і не надано жодних даних, які б підтверджували особу малолітньої ОСОБА_2 .

Надані до матеріалів справи докази є недостатніми для встановлення доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а подія адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, та ін.

Відповідно до абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьківські обов`язки передбачені ч. ч. 1-7 ст.150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Які саме батьківські обов`язки, із передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, не виконала ОСОБА_1 (об`єктивна сторона) протокол про адміністративне правопорушення не містить, що унеможливлює встановлення форми вини (суб`єктивна сторона), та унеможливлює встановлення того, які права та інтереси малолітньої дитини порушені (об`єкт правопорушення).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин про те, що ОСОБА_1 не займається вихованням доньки та не піклується про неї, а також про те, що не створені сприятливі умови для розвитку дитини, так як відсутні будь які акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, тощо.

Дослідивши протокол та матеріали адміністративного провадження, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити всі достовірні обставини справи та суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд не наділений правом самостійно змінювати суть та кваліфікацію правопорушення, а тому, розглядаючи справу у межах складеного протоколу і доданих до нього матеріалів, суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

А, відтак, враховуючи, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 184, 247, 248, 279, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олещук М. М.