Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/12808/25

Провадження № 33/4815/1080/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Михалевича Д.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2025 рокуОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2025 року о 00 год. 07 хв. в м. Рівне на вул. Млинівська, 36, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6820, що підтверджується тестом № 2954 від 15.06.2025 року, результат огляду становить 2,25‰.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Михалевич Д.А. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та зупинити провадження у спразі до закінчення строку дії воєнного стану або до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Вказує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою та суворістю передбаченого покарання можуть мати ознаки кримінально-правового провадження, що дозволяє застосовувати норми закону України за аналогією у випадках, не врегульованих КУпАП. Доводить, що відповідно до ч.1 ст.335 КПК України суд має право зупиняти провадження у разі, якщо обвинувачений перебуває на військовій службі, хворий або з інших об`єктивних причин не може брати участь у судовому процесі, і продовжувати його щодо інших осіб, якщо провадження ведеться щодо декількох осіб. Вважає, що ст.268 КУпАП гарантує особі право брати безпосередню участь у судовому розгляді, ознайомлюватися з матеріалами справи, подавати докази, давати пояснення та користуватися допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, і відсутність такої можливості порушує право на захист і доступ до правосуддя.

Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою від 27 червня 2025 року, і ця обставина унеможливлює його участь у судовому засіданні, що створює правові підстави для зупинення провадження у справі до моменту забезпечення його права на захист.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка та ніким не заперечуються.

Наведені доводи апеляційної скарги про можливість застосування аналогії закону та зупинення провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі не заслуговують на увагу та є безпідставними.

Апеляційний суд встановив, що 01.05.2022 року законодавцем були внесені зміни до КПК України, якими врегульовано порядок зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у провадженні, або був призваний для проходження військової служби за мобілізацією під час особливого періоду, суд зупиняє судове провадження щодо такого обвинуваченого до моменту його розшуку, видужання або звільнення з військової служби. Таке зупинення передбачено виключно для кримінального процесу.

Водночас до КУпАП будь-які зміни щодо зупинення проваджень у справах про адміністративні правопорушення в умовах воєнного стану внесені не були. Це свідчить про те, що законодавець свідомо врегулював лише питання зупинення кримінальних проваджень, враховуючи обов`язковість участі обвинуваченого у кримінальному процесі та специфіку кримінально-процесуального статусу особи.

На відміну від кримінального процесу, КУпАП не містить норми, яка б передбачала зупинення провадження у справах щодо правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

КУпАП передбачає можливість зупинення лише строків розгляду у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією (ст.277 КУпАП), і тільки за наявності випадків ухилення від явки до суду чи поважних причин неявки.

Стаття 130 КУпАП до цього переліку не належить.

Таким чином, застосування аналогії закону та перенесення положень ст.335 КПК України на правовідносини, що виникають у межах провадження за ст.130 КУпАП, є неправомірним і суперечить принципам адміністративного процесу.

Крім того, чинним КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення. Сплив такого строку, навіть за наявності вини особи, є безумовною підставою для закриття провадження у справі, що унеможливлює довільне розширення процесуальних повноважень суду.

Посилання апеляційної скарги на ч.2 ст.268 КУпАП також не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.268 КУпАП не встановлює обов`язкової присутності особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказана норма не містить будь-яких обмежень чи заборон на розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, якщо вона належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи.

У разі неможливості особистої участі у розгляді справи в суді першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати письмові пояснення, письмово висловити свої заперечення щодо незгоди з протоколом. Також особа має право забезпечити присутність захисника для захисту його інтересів та взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необхідності зупинення провадження у справі за ст.130 КУпАП у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби є необґрунтованими та не ґрунтуються на вимогах закону, тому апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Михалевича Д.А. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович