Справа № 289/1887/25
Номер провадження 3/289/893/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.10.2025 року, серії ЕПР1 №472293, 03 жовтня 2025 року, о 14 год. 20 хв., в м. Радомишль по вул. Малинська,1/1, ОСОБА_1 , керував тз надаючи послуги з перевезення пасажирів по маршруту 2 Радомишль - Мала Рача, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме 17.09.2025 року постановою серії ЛРП18 - 746279 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, чим порушив вимоги п.31.3 б ПДР відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, свою участь в судовому засіданні забезпечив через свого представника - адвоката Свінцицького Л.В., який подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просив суд закрити вказану справу у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. У заяві також зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини останнього. Вказує, що ОСОБА_1 не є власником даного автомобіля, а лише працює водієм ФОП ОСОБА_2 , тому не міг знати, що даний автомобіль не пройшов технічний огляд.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу Верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та на збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частина 4 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; а також керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Однак, вивченням зазначеного протоколу встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено: об`єктивна та суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП; яке саме повторне протягом року порушення вчинив ОСОБА_1 ; не зазначено яким саме автомобілем 03.10.2025 об 14 год 20 хв. керував водій ОСОБА_1 тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закону), транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, якою затверджено Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі Постанова).

Згідно даної Постанови, замовником проведення обов`язкового технічного контролю може бути власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів, згідно ст. 33 вказаного вище Закону, покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

З аналізу вказаних норм, вбачається, що найманий працівник не може бути суб`єктом вказаного правопорушення.

Крім того, тип транспортного засобу та вид діяльності, в якій застосовується такий транспортний засіб мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки є декілька підзаконних актів, що регулюють порядок проведення технічного контролю транспортних засобів, зокрема встановлюють періодичність та календарний період проходження технічного контролю.

Зокрема пункт 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 1373, визначає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити в даному випадку відомості про тип транспортного засобу та посилання на конкретну норму закону, підзаконного акту, що передбачає обов`язковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. ч. 3, 4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Розкриття складу правопорушення в такому випадку слід визначати виходячи із інших норм права, що встановлюють обов`язковість технічного контролю та своєчасність його проходження для конкретного типу транспортного засобу.

Тому, зміст протоколу та додані до нього матеріали не містять достатніх даних про ознаки типу транспортного засобу та посилання на порушення норми права, що встановлює періодичність, строки та обов`язковість проходження технічного огляду саме для цього транспортного засобу, власника автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, належні і допустимі докази як факту непроходження технічного контролю відсутні (зокрема письмові інформації субєктів проведення технічного контролю, витяги з інформаційних баз данних МВС, тощо), що є обовязковими елементами складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відсутність таких даних свідчить про відсутність в діях особи події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У свою чергу Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене суд вважає, що залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК