КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: №33/824/3637/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєва Бориса Миколайовича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 02 грудня 2024 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Макаренка, 4, у м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду 2.13% проміле, у зв`язку з чим своїми діями водій порушив підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Авдєєв Б.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Зазначає, що судом не було враховано, що після огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння останній був не згоден з результатами, втім працівники поліції не запропонували доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проведення зазначеного огляду лікарем, що підтверджується записом з нагрудної відеокамери поліцейського, який фіксував хід огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, зауважує, що результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які були отримані за допомогою засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6820», є недостовірними, оскільки за даними цього засобу в момент огляду температура повітря становила +5 градусів за Цельсієм, тоді як фактично в день складання протоколу про адміністративне правопорушення - 02 грудня 2024 року - температура повітря коливалася від -3 до +2 градусів за Цельсієм.

На думку захисника, належних, допустимих і достовірних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять, його вина не була доведена.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Авдєєв Б.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Авдєєва Б.М., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, відповідно до статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, в порушення положень статтей 245, 280 КУпАП, не дотримався всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення; відомостями, що містяться в талоні тесту на алкоголь «Drager» стосовно ОСОБА_1 , з якого випливало, що результат тесту становив 2,13% проміле, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, які відповідають відомостям, відображених у тесті, відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейських, які здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Проте з висновком місцевого суду суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 .

Так, згідно з пунктами 1 і 9 розділу ІІ цієї Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За приписами пункту 7 розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187233 від 02 грудня 2024 року, 02 грудня 2024 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Макаренка, 4, у м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», прилад №ARHK 0512, результат 2,13% проміле (позитивний). Таким чином, ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роздруківки результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6820» від 02 грудня 2024 року, вимірювання кількості проміле здійснювалося при температурі +14 градусів за Цельсієм, результат - 2,13% проміле.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що такий був заповнений старшим лейтенантом поліції Постолюком В.А., водночас у графі «З результатами згоден» відсутній власноручний підпис ОСОБА_1 .

Відповідно до направлення на огляд на водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 02 грудня 2024 року , за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було встановлено наступні ознаки: запах з порожнини рота; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису нагрудної камери поліцейського №473497 (хронометраж 00:16:57-00:17:24) встановлено, що після огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням вимірювального засобу «Drager Alcotest 6820» останній не погодився з його результатами, однак, в порушення частини третьої статті 266 КУпАП, поліцейські не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для підтвердження достовірності цих результатів, що є підставою для визнання процедури огляду недійсною відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно повторював працівникам поліції, що перед тим, як його зупинили працівники поліції, його побили невідомі особи. На обличчі ОСОБА_1 видно рани та подряпини. ОСОБА_1 надав згоду на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», та після оголошення його результатів ( 2,13 проміле) працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи згоден він з результатом і повідомив, що якщо не згоден, то чи бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я. У відповідь ОСОБА_1 зазначив , що «Хорошо, я не згідний» ( на записі - 7 хв. 25 сек.).

Всупереч висловленій ОСОБА_1 незгоді працівник поліції констатує, що ОСОБА_1 згідний з результатом огляду та ставить йому запитання: «В заклад охорони здоров`я поїдемо ?», на що ОСОБА_1 відповідає, що нічого проти не має.

В подальшому на відеозаписі зафіксовано (26 хв. 59 сек), що поліцейський, коментуючи, що вже 9 місяців не складав протоколів, телефонує колезі, щоб дізнатись, які ще документи потрібно складати, крім протоколу, на що йому роз`яснюють, що потрібно ще скласти акт огляду та направлення.

Заповнивши бланки акту огляду та направлення на огляд, поліцейський відкладає їх в сторону, зазначаючи, що «тут підписів не потрібно» ( 54 хв. 12 сек.).

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння, що наявний у матеріалах справи, підпис ОСОБА_2 у графі « з результатами згоден» - відсутній, тоді як на відеозаписі достовірно зафіксовано, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами огляду.

Відповідно до п. 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Між тим, незважаючи на вказані вимоги законодавства та обставини, які свідчили про незгоду ОСОБА_1 з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager» (зафіксована на відеозаписі незгода з результатами огляду та відсутність підпису в акті огляду у графі «З результатами згоден»), поліцейський не забезпечив проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, як це прямо передбачено законом (ч. 3 ст. 266 КУпАП), чим порушив, встановлений законодавством порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не висловлював, і що в подальшому поліцейські не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров`я, що є підставою визнання проведеного огляду недійсним відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП.

Крім цього, дослідивши надану захисником роздруківку веб-сторінки Українського гідрометеорологічного центру, апеляційний суд дійшов висновку, що результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6820» неможливо визнати достовірним доказом, оскільки 02 грудня 2024 року температура повітря в місті Києві становила вночі від +1 до -1 градусів за Цельсієм, а вдень - від +1 до +3 градусів за Цельсієм, що істотно відрізняється від температури повітря, вказаної на паперовому носії результатів вимірювання вмісту алкоголю, в якому зазначено, що 02 грудня 2024 року о 19 год 19 хв. температура повітря становила +14 градусів за Цельсієм.

Відповідно до частин першої і третьої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У п. 146 по справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 297 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєва Бориса Миколайовича - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року у справі № 755/22366/24 - скасувати та прийняти нову постанову:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Ящук Т.І.