Провадження №: 3/755/7367/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 10.11.2025 року, о 15 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Петра Вершигори,1 в магазині «Сільпо», здійснила дрібну крадіжку на суму 2960 грн.87 к., а саме шоколад молочний, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомилась та підписала ОСОБА_1 , вказано, що розгляд справи відбудеться в Дніпровському районному суді м. Києва.

Таким чином останній безперечно розумів, що розгляд справи відбудеться в Дніпровському районному суді м. Києва та що за вказаною нею адресою судом будуть здійснюватися його виклики, для розгляду вказаної справи. Будь-яких зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_2 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Вивчивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП - скоєння дрібного викрадення чужого майна, осбою яка вчинила дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна,.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП - Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Частиною 4 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність, за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Враховуючи дані обставини суддя вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 10.11.2025 серії ВАД № 521660, рапортами ст. ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві; заявами про вчинення адміністративного правопорушення; довідками про вартість викраденого товару; поясненнями ОСОБА_1 ; рапортами оперативного чергового Дніпровського УП ГУНП у м. Києві; довідками про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення протягом року та стан їх розгляду .

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 35 КУпАП є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню та вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги той факт, що вона офіційно не працевлаштована, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, тобто висновків ОСОБА_1 для себе не зробила, з метою виховання правопорушниці та попередження наступних правопорушень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 51, 247, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 51 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: