Номер провадження: 33/813/2319/25
Номер справи місцевого суду: 501/3944/25
Головуючий у першій інстанції Яковець Є. О.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Грицика Дениса Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Грицика Дениса Сергійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 06 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ПостановоюЧорноморського міського суду Одеської області від 06 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 16.08.2025 о 19:50 годині, керував транспортним засобом автомобілем Geely FE-2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Данченка, 17, в м. Чорноморськ, Одеської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням алкотестера Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Грицик Денис Сергійович, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 06 листопада 2025 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відеозаписом фіксувалося правопорушення за 07.01.2021 з часом, починаючи з 00:28, 01:14, що не відповідає даті та часу події, оскільки події відбувалися з 16.08.2025 у вечірній час близько 20:00. В рапорті поліцейського зазначено про таку технічну несправність, а отже в матеріалах справи містяться докази несправності/пошкодження портативного відеореєстратора NC 220873, які проігноровані поліцейським та не усунуті.

Не надано витягу з Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та картку пам`яті, копіювання цифрової інформації щодо портативного відеореєстратора, який видавався/повертався поліцейському Попову В. станом на 16.08.2025.

У разі технічної несправності портативного відеореєстратора та неможливості його використання, поліцейський повинен був залучити двох свідків, однак свідки не залучалися.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірюваної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на алкотестер Драгер 6810, наявність таких документів не може ставитися у залежність від проведення/не проведення огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Грицик Д.С. та особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити та скасувати постанову суду.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425234 від 16 серпня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією посвідчення водія ОСОБА_1 ; відомостями з бази даних Національної поліції України щодо ОСОБА_1 ; відомостями з бази даних Національної поліції України щодо автомобіля Geely FE-2, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; рапортом про виявлення технічної несправності бодікамери NC 220873, рапортом про надання дозволу на зняття та видачу відеозапису з портативного відеореєстратора; оптичним диском з двома відеозаписами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425234 від 16 серпня 2025 року, яким зафіксовано, що 16.08.2025 о 19:50 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Geely FE-2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Данченка, 17, в м. Чорноморськ, Одеської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням алкотестера Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, в графі щодо пояснень вказав: «в драгер дуть не буду, з протоколом згоден» (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд не проводився (а.с. 4);

- наявним в матеріалах справи відеозаписом, який було оглянуто в ході розгляду справи, яким підтверджено, що ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, зробили усне зауваження, що був без паска безпеки та не увімкнув правий покажчик повороту при виїзді з другорядної дороги на головну дорогу (00:28:24 хв). Поліцейський запитав: «Скільки пива випили?», на що ОСОБА_1 відповів, що не вживав (00:29:56 в). Поліцейський зазначив, що при розмові з ОСОБА_1 відчув запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager, на що останній відмовився (00:30:44 хв). Поліцейський знову пропонує пройти огляд на стан сп`яніння в наркології, на що ОСОБА_1 відповідає «Ну если надо» (00:31:05 хв). Поліціант роз`яснює ОСОБА_1 , що при розмові з ним, він відчув запах алкоголю, тому зобов`язаний йому запропонувати пройти огляд на місці чи в наркології. (00:31:06 хв). Поліцейський знову запитує у ОСОБА_1 , чи поїде він в наркологію для встановлення факту вживання алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 відповідає, що ні. (00:31:53 хв). Поліцейський роз`яснює, що ОСОБА_1 несе відповідальність за ст. 130 КУпАП та що буде складено протокол, який останній згодом підписує без зауважень (01:14:10 хв). Також ОСОБА_1 повідомив, що випив один бокал пива (00:34:42 хв).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів скарги, що в матеріалах справи містяться докази несправності/пошкодження портативного відеореєстратора NC 220873, які проігноровані поліцейським та не усунуті.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Наявними відеозаписами підтверджено, що під час спілкування з водієм працівник поліції виявив у нього ознаки сп`яніння, а саме запах з ротової порожнини. На вказану ознаку наголошено водієві та запропоновано пройти огляд як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що водій відмовився.

Сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що на диску зафіксовані події 16 серпня 2025 року.

Отже, наявним відеозаписом чітко зафіксований факт пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі та факт відмови водія від проходження такого огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що водієві було роз`яснено працівником поліції.

Крім того, в апеляційній скарзі захисником зазначається, що події відбувалися 16.08.2025 у вечірній час близько 20:00, тобто не заперечуються події зафіксовані на відеозаписі та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд відхиляє доводи скарги, що поліцейський повинен був залучити двох свідків, оскільки уповноваженими особами у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП долучено відеозаписи.

Твердження скарги, що не надано витягу з Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та картку пам`яті, копіювання цифрової інформації щодо портативного відеореєстратора, який видавався/повертався поліцейському Попову В. станом на 16.08.2025, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки відсутність вказаних документів не має правового значення і таке не входить до предмета доказування.

Щодо доводів скарги про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірюваної техніки, та/або декларації про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на алкотестер Драгер 6810, апеляційний суд вказує таке.

У п. 5 розділу 2 наказу МВС України та МОЗ України № від 09.11.2015 року за № 1452/735 встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, відтак доводи скарги є необґрунтованими.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Грицика Дениса Сергійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 06 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова