ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/176/25 Справа № 694/3240/24 Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Кравченко Т. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Павленка С.І. на постанову Звенигородського райсуду Черкаської обл. від 14.01.2025 р., якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Звенигородка Черкаської обл., громадя-

нина України, УБД, не одружений, не

працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 30.11.2024 р. о 1:19 год. ОСОБА_1 , будучи притягнутим 21.03.2024 р. до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем Volkswagen Jetta, р/номер НОМЕР_1 , по вул. Кримського, 75 у м. Звенигородка Черкаської обл. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, за згодою водія, проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6810, результат позитивний 1,52 ‰, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Павленко С.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції була допущена невідповідність висновків суду обставинам справи та невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Працівники поліції після зупинки транспортного засобу не роз`яснили водієві його права, в тому числі і право на захист, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Зауважує що на спеціальному приладі газоаналізаторі Drager 6810 зазначена температура повітря + 100С, а згідно даних гідрометеорології, температура повітря в той день була + 0,20С, тобто розбіжність складає + 9,80С, що може свідчити про некоректну роботу приладу або несправність газоаналізатора. Факт повірки приладу в серпні не гарантує точної роботи приладу в листопаді, хоча виробник і гарантує точну роботу в міжповірочний інтервал, проте така гарантія не є абсолютною.

Крім того, відсутність доказів законної зупинки транспортного засобу ставить під сумнів саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Вважає, що всі докази провини водія добуті з порушенням права на захист, а тому є недопустимими.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою.

Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.

Справа про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою захисника Павленка С.І. надійшла до суду апеляційної інстанції 14.02.2025 р.

В матеріалах справи про адмінправопорушення некоректно зазначений контактний номер телефону правопорушника ОСОБА_1 , що унеможливило надіслання останньому повідомлень у додаток Viber, однак в суді першої та апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв захисник Павленко С.І., який є професійним адвокатом, зареєстрованим в системі «Електронний суд» та через електронний суд він подавав суду документи.

Зважаючи на обізнаність учасників судового провадження про наявність судової справи в суді апеляційної інстанції, неявку в судове засідання, а також враховуючи відсутність у учасників зацікавленості у провадженні у справі, суд в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адмінправопорушення та її захисника, розглянув апеляційну скаргу захисника Павленка С.І. без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи містять відомості про направлення копії оскаржуваної постанови від 14.01.2025 р. ОСОБА_1 лише 3.02.2025 р., відомості про отримання копії в матеріалах відсутні, апеляційна скарга подана захисником до суду 4.02.2025 р., тому апеляційний суд вважає що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 2564-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 30.11.2024 р. об 1:19 год. по вул. Кримського, 75 у м. Звенигородка Черкаської обл. ОСОБА_1 , будучи притягнутим 21.03.2024 р. до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем Volkswagen Jetta, р/номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат позитивний та склав 1,52 ‰, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ААД № 402694 від 30.11.2024 р., згідно якого ОСОБА_2 30.11.2024 р. о 1:19 год. керував автомобілем Volkswagen Jetta, р/номер НОМЕР_1 , по вул. Кримського, 75 у м. Звенигородка Черкаської обл. в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBL-0948 (повірка дійсна до 20.08.2025), результат 1,52 ‰; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, що засвідчив своїм підписом; роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6810, згідно з якою результат склав 1,52 ‰, з результатом огляду ОСОБА_1 ознайомлений; відеозаписом, долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат глядуу 1,52 ‰ , погодився з результатом; даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1251 083 24, яке чинне до 20.08.2025 р.; копією постанови Звенигородського райсуду Черкаської обл. від 21.03.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 24.04.2024 р. залишена без змін.

Судом правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме як повторне протягом року керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення вимог п. 2.9 а) ПДР.

На переконання апеляційного суду вказані процесуальні та інші документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги про те що жодних доказів неправомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції суду апеляційної інстанції не надано є безпідставними.

Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як протиправні.

Відображені на відеозаписі події не викликають ніяких сумнівів про керування саме водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, особою яка позбавлена права керування транспортними засобами на строк один рік, повторно протягом року.

Відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП, працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Обов`язки водія транспортного засобу, як суб`єкта правовідносин це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для повного та беззаперечного виконання всіх вимог відповідних осіб, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спецсигналом та встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, останній погодився пройти огляд на місці зупинки, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що його зупинили за порушення комендантської години, зачитували та роз`яснювали останньому права вголос, роз`яснювали право мати адвоката, ст. 63 Конституції України, також вголос зачитали складені протоколи про адмінправопорушення.

Апеляційний суд наголошує що, працівники поліції мають право самостійно визначати обсяг доказів, які вони надають суду на підтвердження тих обставин, що зазначені в протоколі про адмінправопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на строк один рік, повторно протягом року.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад був несправний, спростовано Інструкцією з експлуатації приладу Drager Alcotest 6810, в якій передбачений діапазон температур при його використанні від -5°С до +50°С, тобто некоректна робота приладу можлива при здійснення перевірки на стан алкогольного сп`яніння при температурі повітря нижче - 5°С, коли показники приладу можуть бути хибні, в інших випадках прилад працює точно і показує правильні дані.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист є необґрунтованими та спростовуються матеріалами відеозапису, які долучені до матеріалів справи про адмінправопорушення.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі істотного порушення вимог ПДР.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-яких доказів, які б могли переконати суд про відсутність події та складу адмінправопорушення в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП відсутні та захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба допомогти особі, яка притягнення до адмінвідповідальності уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Звенигородського райсуду Черкаської обл. від 14.01.2025 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Павленка С.І. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.