Справа № 459/3570/25 Провадження № 3/459/1240/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Середницької І. О., прокурора (у режимі відеоконференції) Корсун А. О., особи, відносно якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності (у режимі відеоконференції) ОСОБА_1 , захисника (у режимі відеоконференції) Майбороди С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому матеріали, які надійшли від Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм 5 Державної пожежно-рятувальної частини 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Тернопільській області,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000003 від 23.07.2024 ОСОБА_1 , будучи водієм 35 державного пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області, тобто є особою діяльність, якої пов`язана з виконанням функцій держави, та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII, примітки до ст. 1726 КУпАП суб`єктом відповідальності за порушення вимог ст. 46 Закону № 1700-VII, при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених від на дату подання декларації, а саме 757 778,87 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18.11.2025 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення було складено щодо нього 23.07.2024, що, на його думку, є датою виявлення правопорушення. При цьому декларація була подана ним 08.03.2023, тобто більш ніж за два роки до моменту розгляду справи судом. На переконання ОСОБА_1 на час розгляду справи сплив як шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, так і дворічний строк з дня його вчинення, передбачені ст. 38 КУпАП як граничні строки для накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні 02.12.2025 ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП не визнав, просив задовольнити подане ним клопотання від 18.11.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Проти розгляду даної справи Шептицьким міським судом Львівської області не заперечував.

Захисник підтримав зазначене клопотання, наполягаючи на закритті провадження без встановлення вини ОСОБА_1 . Проти розгляду даної справи Шептицьким міським судом Львівської області також не заперечував.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, зазначивши, що такі строки сплинули.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав контракт із Державною службою України з надзвичайних ситуації про проходження служби цивільного захисту та 01.03.2021 склав присягу особового складу цивільного захисту. При цьому згідно із копією послужного списку ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання молодшого сержанта служби цивільного захисту.

Відповідно до положень п. п. «д» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (долі - Закон) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, особи начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України

Таким чином, ОСОБА_1 будучи водієм 35 державного пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Луганській області є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-IX «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12 жовтня 2023, відновлено декларування у порядку та строки, визначені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

На виконання вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_1 08.03.2023 подав електронну декларацію про доходи за 2022 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №000003 від 23.07.2024 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він будучи суб`єктом декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, а саме 757 778,87 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Нормою права, яка міститься у статті 1 КУпАП України передбачено, що його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, частини 1 і 2 статті 7 цього ж кодексу регламентують, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Також статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення обумовлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 просить закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.212-15,212-21 цього Кодексу може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення №000003 від 23.07.2024, датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подання щорічної декларації «унікальний ідентифікатор документа - 8faf0901-3bb3-4alcaбf1-043b5bf6d130» за 2022 рік, тобто 08.03.2023 року. Днем виявлення даного правопорушення зазначена дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 23.07.2024 року.

Оскільки день вчинення адміністративного правопорушення 08.03.2023, то на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення дворічний строк, передбачений ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення закінчився 08.03.2025.

Разом із тим, суд не погоджується з доводами, наведеними у протоколі щодо дня виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (дата складання протоколу 23.07.2024) з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2024 Управлінням проведення повних перевірок НАЗК за результатами проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , було складено довідку №93/24 та встановлено, що останнім було зазначено, серед іншого, недостовірні відомості у декларації, які відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, на суму 757 778,87 грн., внаслідок чого в діях суб`єкта декларування встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6КУпАП.

Суд звертає увагу, що зі змісту вищевказаної довідки НАЗК щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, вбачається, що саме за результатами проведення перевірки даної декларації було встановлено факт зазначення ОСОБА_2 недостовірних відомостей, що відрізняються на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 149/2498/17 зазначено, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення необхідно також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

З огляду на зазначене, днем виявлення правопорушення в даному випадку слід вважати саме 10.05.2024, тобто день складення довідки №93/24 за результатами проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а не зазначену в протоколі дату його складання 23.07.2024, і саме з цієї дати (10.05.2024) необхідно відраховувати початок 6-ти місячного строку для накладення адміністративного стягнення, який сплив 10.11.2024.

При цьому, суд звертає увагу, що дана справа в провадження Шептицького міського суду Львівської області надійшла лише 09.10.2025.

Таким чином, враховуючи те, що із дня виявлення правопорушення минув визначений ч. 4 ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на нього не може бути накладено адміністративне стягнення та справа підлягає закриттю.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що ОСОБА_1 добровільно погодився на закриття справи саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав та не наполягав на продовженні розгляду справи з метою встановлення чи спростування його провини (реабілітації) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, суд зобов`язаний вирішити його клопотання негайно.

Отже, оскільки на момент надходження справи до суду спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КпАП України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 38, ч. 4 ст.172-6, 247 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172 - 6 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Мельникович