Справа №203/8336/25
Провадження №3/0203/2477/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Качаленко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.А.,

прокурора Голеньких В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Красноармійськ Донецької області, громадянки України, державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (2 епізоди), якій роз`яснені права, відповідно до ст. 268 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача Третьої донецької міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам ч.1 ст. 45, п. 2? розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 27.02.2024 о 17:21, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2021 рік та 28.02.2024 року о 14.34, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурором представлено суду висновок у справі щодо наявності в діянні ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосував мінімальне стягнення в розмірі 850,00 грн.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч.1 ст. 172-6 КУпАП не визнала. Пояснила, що умислу укривати доходи не мала, оскільки їй немає чого приховувати, а несвоєчасність не залежала від її волі, а мала виключно об`єктивний характер, оскільки в м.Седидове тривали постійні обстріли, внаслідок чого були часті відключення світла, та відсутність інтернету, оскільки провайдер працював на різних лініях з нотаріальною конторою. Пропустила термін подачі декларацій приблизно на місяць, що вважає незначним, і подала їх як тільки виїхала в безпечне місце. Подавала до матеріалу фотографії приміщення після прильотів. Вона працювала там одна, готувала архів до вивозу, оскільки саме завідувач відповідає за архів. Покинула місто Селидове, коли вже Авдіївка була окупована. Можливості отримати в органах ДПІ та ПФУ відомостей, необхідних для заповнення декларації не мала, банки не працювали, з доходу має лише заробітну плату, відтак, приховувати немає чого.

На питання пояснила, що можливості виїхати за межі м. Селидове в неї не було, у зв`язку з відсутністю транспортного сполучення, послуги з перевезення надавали лише приватні перевізники, переважно до Дніпра. Крім того, доповнила, що в листопаді-грудні 2023 року не подала декларації, оскільки хотіла зачекати закінчення року, та також і в той час, були перебої з інтернетом, інтернет практично був відсутній.

Вислухав учасників судового розгляду, вивчив надані матеріали, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а», «в-г» пункту 2 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані, щорічно до першого квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Згідно з наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 1438/к від 05.04.2021 «Про переведення Дубінської Людмили» останню переведено на посаду завідувача Третьої донецької міської державної нотаріальної контори, з 05 квітня 2021 року.

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, ОСОБА_1 , 27.02.2024 о 17.21 подала щорічну декларацію за 2021 рік, а 28.02.2024 о 14:34 подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2? розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 9 КУПАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони. Частиною 1 ст. 65-1 Закону №1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті з цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідно до Глави 13-А КУпАП віднесено до адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією.

Згідно ч.1 ст.1 Закону «Про запобігання корупції» під поняттям правопорушення, пов`язане з корупцією, слід розуміти діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон від 20 вересня 2023 року № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким передбачено відновлення декларування. Стартувала й кампанія декларування за 2021-2022 роки, яка тривала до 31 січня 2024 року.

Відтак, державою в умовах воєнного стану в жовтні 2023 року прийнято рішення про відновлення декларування, виключення передбачені для окремих категорій осіб, отже, з цього часу, саме суб`єкт декларування несе відповідальність за своєчасність подання декларації.

Виключення встановлені, зокрема, для суб`єктів декларування, які для здійснення службових повноважень на постійній основі перебувають на територіях, на яких ведуться активні бойові дії, перелік яких визначається в установленому законодавством порядку.

Разом з тим, місто Селидове такий статус набуло 19.08.2024.

З матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_1 опікувалася необхідністю подання декларацій, зокрема, виїжджала в інше місто для подання декларації, вживала заходів для отримання інформації про доходи через мобільний застосунок, шляхом математичних розрахунків відомого розміру отриманої заробітної плати, створювала чернетку декларації. При цьому, на думку суду, декларант наполягає, що доход отримувала виключно у виді заробітної плати, відтак, зазначення її розміру, навіть, з невеликою похибкою, не потягло б притягнення до адміністративної відповідальності, а дозволило б її уникнути.

ОСОБА_1 долучено інформацію від 12.09.2025 №29750/35597-24-25/15.6 щодо стану приміщень Першої, Другої, Третьої Донецьких міських державних нотаріальних контор, відповідно до якої в 2022 році пошкоджено будівлю за адресою: м. Селидове, вул. Маяковського, 39.

На думку суду, ця інформація також свідчить про те, що ОСОБА_1 в період з листопада 2023 по 31 січня 2024 року розуміла та могла правильно оцінити суспільно-політичну ситуацію, щоб вжити необхідних заходів для виконання вимог Закону № 1700-VII.

ОСОБА_1 , як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, усвідомлювала свій обов`язок вчасно подати декларації та протиправність не подання їх без поважних причин, передбачала, що несвоєчасним поданням декларацій вона порушує встановлені Законом «Про запобігання корупції» вимоги подачі декларацій до 31.01.2024 і свідомо допускала настання цих наслідків.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність умислу щодо несвоєчасного подання декларації суд до уваги не бере, оскільки вказане адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для встановлення наявності якого в діях особи настання суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією від 23.07.2025 №271 та №272;

-листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 17.04.2025 №47-06/33281-25;

-повідомленням Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.02.2025 №17/34/475/25/ПНАЗК про факти несвоєчасного подання декларацій ОСОБА_2 ;

-відомостями щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 у період з 12.10.2023 до 01.03.2024;

-листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.05.2025 №16149/16684-14-25/15.1;

-наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05.04.2021 № 1438/к;

-посадовою інструкцією завідувача Третьої донецької міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_1 ;

-листом Національного агентства від 06.08.2024 № 47-10/57396-24.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача Третьої донецької міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) несвоєчасно, 27.02.2024 о 17.21 подала щорічну декларацію за 2021 рік, а 28.02.2024 о 14:34 подала щорічну декларацію за 2022 рік.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку подання декларацій, суд зазначає, що під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою, тощо - із долученням підтверджуючих документів для їх належної оцінки та аналізу.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таких доказів поважності причин суду не представлено.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії правопорушенням, пов`язаним з корупцією є невідворотність відповідальності за вчинення таких правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, що можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.

Відтак, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999, Главі ІІ додаткового протоколу до неї від 15.05.2003, Главі ІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 та є обов`язковими для України.

Визнання адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, може завдати шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування.

Наведені обставини безумовно виключають можливість застосування положень ст. 22 КУпАП у даній справі.

При застосуванні до ОСОБА_1 стягнення, суд керується положеннями ст. 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, її особу, ступінь вини. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягалася, працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім стягненням для ОСОБА_1 буде штраф в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За таких обставин, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Керуючись ст.ст. 36, 172-6, 280, 283-285, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративний матеріал № 3/0203/2477/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та адміністративний матеріал № 3/0203/2478/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та присвоїти об`єднаному матеріалу про адміністративне правопорушення № 3/0203/2477/2025 (ЄУН № 203/8336/25).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП (за двома епізодами) та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Г.В. Качаленко