Справа № 711/3836/25
Номер провадження 3/711/1383/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ВАД № 438185 від 29.04.2025), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, місце проживання: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП у матеріалах відсутні, не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438185 від 29.04.2025, ОСОБА_1 , 29 квітня 2025 року, близько 08:30 години, перебуваючи у магазині «Аврора» за адресою: вул. Гоголя, 291, у м. Черкаси, здійснив крадіжку навушників вакуумних бездротових з гарнітурою, 250 мА год., арт. 35281, на загальну суму 798 гривень.

Адміністративна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси 02.05.2025. Постановою суду від 05.05.2025 матеріали повернуті до ЧРУП ГУНП в Черкаській області для дооформлення, за результатами якого повторно надійшли до суду 30.05.2025.

ОСОБА_1 на визначені 04.07.2025, 24.07.2025, 19.08.2025, 11.09.2025 та 26.09.2025 дати судових засідань не з`явився, повідомлення про дати засідань суд направляв за адресою, вказаною в матеріалах справи, однак поштові відправлення повернуті без отримання ОСОБА_1 через відсутність адресата за вказаною адресою. З огляду на те, що відомості про особу порушника, в тому числі про засоби зв`язку із ним, органам поліції надає сама особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, суд розцінює вказані обставини як ухилення ОСОБА_1 від прибуття до суду, без повідомлення причин неявки та заявлення клопотань про відкладення розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений працівниками поліції про направлення матеріалів щодо нього на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно нього. У свою чергу, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 від прибуття до суду ухилився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв, суд уважає за можливе розглянути цю справу за його відсутності у судовому засіданні, оскільки надмірне і безпідставне затягування розгляду справи може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 2 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, виходячи із розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що на 01.01.2025 становить 1514 грн, дрібне викрадення чужого майна кваліфікується за ч. 2 ст. 51 КУпАП якщо вартість предмету крадіжки становить від 757 грн до 3028 грн.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438185 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

До протоколу уповноваженою особою додано:

-протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.04.2025 щодо виявлення факту крадіжки товару особою чоловічої статі 29.04.2025;

-письмове пояснення свідка адміністратора магазину «Аврора» ОСОБА_2 від 29.04.2025, яка при перегляді відео з камер відеоспостереження магазину виявила, як до магазину близько 08:45 години зайшов чоловік у куртці синього кольору, чорній кепці, з рюкзаком, взяв з полиці магазину дві упаковки навушників, заховав їх собі під куртку і вийшов з магазину;

-копію письмового пояснення свідка консультанта магазину «Аврора» ОСОБА_3 від 29.04.2025, відповідно до якого колега ОСОБА_2 повідомила їй про виявлення факту крадіжки навушниківневідомою особою;

-копію письмового пояснення ОСОБА_1 від 29.04.2025 в якому він зазначає, що перебуваючи в магазині «Аврора», свідомо викрав бездротові навушники, після чого швидко покинув приміщення магазину;

-інформацією ТМ «Аврора» про виявлення через камери відеоспостереження магазину факту виносу товару з магазину без оплати невідомою особою 29.04.2025 на загальну суму 798 гр;

Крім того, відповідно до супровідного листа ЧРУП ГУНП в Черкаській області № від 22.05.2025, яким справа скерована до суду після дооформлення, працівники поліції зверталися до підприємства для отримання відеозаписів факту крадіжки, однак при спілкуванні начальник служби безпеки магазину повідомив, що відео з камер спостереження магазину не надасть.

Натомість справа не містить будь-якого документального підтвердження звернення органу поліції до адміністрації магазину ТМ «Аврора» з офіційним письмовим запитом про надання відеозаписів із камер відеоспостереження, які могли б мати суттєве значення для повного та об`єктивного з`ясування обставин події.

З метою з`ясування фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, суд неодноразово здійснював виклик свідків працівників магазину «Аврора» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні, хоча і були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, проте до суду не з`явилися, про поважність причини неявки не повідомили.

Оскільки матеріали справи не містять документів, фотозображень чи відеозаписів із камер відеоспостереження магазину ТМ «Аврора», якими було б зафіксовано безпосередній факт вчинення ОСОБА_1 крадіжки навушників, а також відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які виїжджали на виклик, суд позбавлений можливості з`ясувати фактичні обставини адміністративного правопорушення, що ставляться у провину ОСОБА_1 , час, місце, спосіб вчинення дрібної крадіжки, наявність чи відсутність умислу на таємне викрадення чужого майна.

Крім того, органом поліції не доведено належними і допустимими доказами причетності саме ОСОБА_1 до скоєння 29.04.2025 викрадення навушників з магазину «Аврора», адже у матеріалах відсутня будь-яка інформація про обставини виявлення особи ОСОБА_1 , а також документи, що посвідчують його особу, що унеможливлює його ідентифікацію як особи, що вчинила адміністративне правопорушення.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським не зібрано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, тобто уповноваженою на складання протоколу особою не доведено у встановлений законом спосіб, що саме ОСОБА_1 здійснив 29.04.2025 крадіжку навушників вакуумних бездротових з гарнітурою, 250 мА год., арт. 35281.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватися лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зі змісту статей 9, 33, 245, 252 КУпАП вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд наголошує, що не має повноважень на самостійне відшукання доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

З огляду на викладене, суддя вважає, що наявних у матеріалах справи доказів недостатньо для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, що, в свою чергу, вказує на відсутність в його діях складу такого правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями статей 9, 33, 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, 268, 276, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 51 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко