ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/625/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Моленя Р.Б.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Моленя Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як визнав суд, ОСОБА_1 09.09.2025 о 10 год. 00 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Січових Стрільців та Острозького, керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху не дотримався інтервалу рухаючись у крайній лівій смузі, та допустив зіткнення з автомобілем «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався в попутному напрямку в правій крайній смузі для руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Молень Р.Б. вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм транспортного засобу FIAT, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вимог ПДР.

Апелянт стверджує, що відомості, які зазначені в протоколі щодо ОСОБА_1 не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, до матеріалів справи додано відео з реєстратора, розміщеного в автомобілі ОСОБА_1 , з якого слідує, що автомобіль Nissan, д.н.з. НОМЕР_3 , та автомобіль Fiat, д.н.з. НОМЕР_4 , рухались по вул. Січових Стрільців в напрямку до перехрестя із вул. Острозького. Автомобіль Nissan рухався по крайній лівій смузі, а автомобіль FIAT у крайній правій смузі. По вул. Січових Стрільців в напрямку руху вказаних авто розташовані дорожні знаки 3.34 Зупинка Заборонена. Водночас, на проїжджій частині у крайній правій смузі цього відрізку дороги по вул. Січових Стрільців на момент пригоди знаходились інші транспортні засоби у нерухомому стані здійснювали зупинку.

На переконання апелянта, така дорожня обстановка та організація дорожнього руху по вул. Січових Стрільців, а також транспортні засоби, розміщені у крайній правій смузі у нерухомому стані були перешкодою для руху інших транспортних засобів.

Вважає, що водій ОСОБА_2 рухаючись у крайній правій смузі для руху по вул. Січових Стрільців мав перешкоду для руху на цій частині дороги та необхідність на неї реагувати.

Сторона захисту стверджує, що водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п.п. 12.3, 13.3 ПДР України, здійснюючи об`їзд перешкоди для руху не вжив заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та не дотримався безпечного інтервалу з автомобілем Nissan д.н.з. під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку у крайній лівій смузі для руху, в наслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів.

Звертає увагу, що точка зіткнення транспортних засобів прийшлась на передній край обох автомобілів, що виключає паралельний рух обох автомобілів, як то відображено на схемі місця ДТП, а також на те, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 була значно більшої ніж у ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як ОСОБА_1 , так і його захисник, у день складання оскаржуваної постанови не отримували її копії, зі змістом судового рішення сторона захисту ознайомилась за допомогою єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Моленя Р.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.10.2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскаржено та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості про отримання стороною захисту копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з прийнятим рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ознайомився за допомогою єдиного державного реєстру судових рішень.

Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду від 23 жовтня 2025р. подано захисником через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 11 листопада 2025 р. (а.с.25)

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1 ПДР України).

Висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином проаналізовано наявні у справі докази, сукупний аналіз яких дав можливість прийти до висновку про порушення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог Правил дорожнього руху України, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Про це свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №100216 від 09.09.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а обставини викладені у ньому об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В матеріалах справи наявна схема місця ДТП, що мала місце 09.09.2025 року о 10 год. 00 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Січових Стрільців та Острозького, складена працівниками поліції, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів; транспортні засоби, причетні до ДТП; координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше).

Зі схемою місця ДТП були ознайомлені водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчать їх підписи. Своїх пояснень чи зауважень щодо складеної схеми ДТП ними, зокрема ОСОБА_1 , не надано.

Відомості внесені до схеми ДТП у свою чергу відповідають іншим доказом, долучених до матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні, як місцевого, так і апеляційного суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що характер отриманих пошкоджень транспортними засобами «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 та «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , узгоджується з обставинами ДТП, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями учасників ДТП, які вони надали безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, схемою місця ДТП, відеозаписами, які містяться в матеріалах справи, на яких зафіксовано механізм утворення ДТП.

Так, зі змісту письмових пояснень водія транспортного засобу «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 від 09.09.2025р. вбачається, що цього дня він рухався на автомобілі «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно в 10 год. 05 хв. по вул. Січових Стрільців до перехрестя вул.Острозького і перед в`їздом на перехрестя він рухався по своїй полосі на відстані приблизно один метр від краю проїзної частини. Вважає, що при виїзді на перехрестя автомобіль, який рухався з права об`їжджаючи припарковані автомобілі, не дотримався дистанції і виїхав на його смугу руху, чим спричинив аварійну ситуацію, внаслідок якої сталась ДТП. Також зазначає, що він рухався в межах своєї полоси, орієнтуючись на розмітку з ліва.

Згідно із пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих при складанні протоколу, слідує, що 09.09.2025 приблизно о 10 год. 30 хв. він рухався на автомобілі «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , у напрямку від вул. Січових Стрільців вниз, до вул. Острозького, в напрямку світлофора щоб повернути праворуч, в сторону Універмагу. Спустившись до розвилки, він прийняв праву полосу та максимально приаркованих поруч автомобілів. В цей час, перед ним спустився автомобіль Нісан, який прижався до прип спуску на розвилку рухався лівою полосою для повороту по вул.Острозького. Коли їхні автомобілі зрівнялись, водій автомобіля Нісан повернув в сторону руху його автомобіля, виїхавши на його смугу руху та, в подальшому, в`їхав у його автомобіль, чим спричинив ДТП.

Ці пояснення зафіксовані відеозаписом із відеореєстратора, які містяться в матеріалах справи, які в свою чергу спростовують пояснення ОСОБА_1 ..

Суд звертає увагу, що ділянка дороги, де мала місце ДТП, не позначена розміткою. В такому випадку, відповідно до приписів п. 11.1 ПДР України у разі відсутності дорожньої розмітки чи дорожніх знаків кількість смуг на проїзній частині визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Тому ОСОБА_2 мав право виконати маневр випередження автомобіля, враховуючи той факт, що його транспортний засіб знаходився на умовній смузі, яка дозволяє транспортним засобам здійснювати маневр повороту праворуч.

Із відеозапису з місця події, зафіксованого нагрудною бодікамерою працівника поліції, вбачається, що місце розташування транспортного засобу «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться ближче до правого краю проїзної частини дороги, що узгоджується також з показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який засвідчив, що мав намір повернути направо в сторону універмагу. В той час, автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , розміщений частково на умовній полосі руху, якою рухався автомобіль «Fiat».

Окрім того, з відеозапису з відеореєстратора автомобіля «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається, що водій цього траспортного засобу розпочав зміщуватися праворуч по відношенню до напрямку свого руху, коли автомобіль «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , уже фактично випередив його на вказаній ділянці дороги.

Отже, висновки місцевого суду, що автомобіль ОСОБА_1 не дотримався необхідного інтервалу, змістився вправо на смуху руху автомобіля «Fiat», під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, є правильним.

При цьому, даним відеозаписом повністю спростовуються пояснення ОСОБА_1 , що він рухався в межах своєї смуги руху, а також те, що автомобіль який рухався з права, об`їжджаючи припарковані автомобілі, не дотримався дистанції і виїхав на смугу руху ОСОБА_1 чим спричинив аварійну ситуацію, внаслідок якої сталась ДТП.

З огляду на викладене, апеляційний суд, з урахуванням досліджених обставин справи, вважає, що в даному випадку пояснення ОСОБА_2 більш вірогідними та правдивими, а пояснення ОСОБА_1 такими, що не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Виходячи із системного аналізу та змісту ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб.

Тому доводи апелянта про те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки не вправі надавати оцінку правомірності дій іншого учасника ДТП та наявності чи відсутності у нього технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, стосовно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався і не був предметом розгляду суду першої інстанції.

Таку правову оцінку на предмет наявності чи відсутності в діях учасника ДТП ознак порушень Правил дорожнього руху України може бути надано судом лише за умови розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно такої особи.

Дослідивши вказані вище докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а відтак і доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимог Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду матеріалів справи, оцінюючи докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними з доводами сторони захисту під час розгляду справи судом першої інстанції, які були предметом дослідження місцевого суду та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Моленю Р.Б. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Моленя Р.Б. залишити без задоволення, а постанову постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя