Провадження № 33/4808/770/25
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю прокурора Ляхович Д.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до 30.08.2024 року головного спеціаліста - юрисконсульта Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а фактично подав дану декларацію 02.04.2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, провадження у справі відносно нього за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді мотивує тим, що отримав копію постанови 21 жовтня 2025 року, та пропуск строку на оскарження постанови є незначним.

Зазначає, що Декларація за 2023 рік була подана 02 квітня 2024 року. Повідомлення НАЗК №454/01-10 від 12 квітня 2024 року зафіксувало факт можливого порушення. Отже, саме ця дата є моментом виявлення правопорушення. Протокол складено 02 липня 2025 року через понад 15 місяців після виявлення.

Зауважує, що Верховний Суд у постановах від 06.10.2022 (№760/6822/21), 11.05.2023 (№380/11003/21) та 25.01.2024 (№184/193/22) зазначив, що моментом виявлення є дата, коли орган мав можливість встановити всі елементи складу правопорушення.

Таким чином вважає, що строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, і провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стверджує, що суддею порушено вимоги ст. 277 КУпАП, оскільки справа розглянута з перевищенням строку більше ніж на три місяці.

Вказує, що суддею не вирішено заявлене ним клопотання про закриття справи у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, а також не досліджено характеризуючи дані про його особу.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та прокурор Ляхович Д.С.

Шестаченко К.В. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову судді залишити без змін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Склад такого адміністративного правопорушення є формальним, для встановлення ознак складу необхідно підтвердження одночасно таких двох обставин - наявність факту несвоєчасного подання декларації, відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений законом строк.

Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Відповідно до протоколу № 284 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 02 липня 2025 року (а.с. 2-6) ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 01.04.2024 року, не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а фактично подав дану декларацію 02.04.2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є 02.04.2024 року.

Місцем учинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є юридична адреса департаменту охорони здоров?я Івано-Франківської обласної державної адміністрації: м. Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, буд. 21.

Моментом виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати адміністративний протокол, оцінюючи зібрані докази, доходить висновку про наявність чи відсутність складу правопорушення. У даному, випадку датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу.

Згідно з копією наказу №275-к від 27.12.2023 року Про призначення ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 02.01.2024 року з посадовим окладом відповідно до штатного розпису департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації, тимчасово, до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану (а.с. 7).

Згідно з копією наказу №192-к від 27.08.2024 року Про звільнення ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста - юрисконсульта департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації 30.08.2024 року за угодою сторін згідно з поданою заявою (а.с. 8).

Згідно з копією посадової інструкції державного службовця, з якою ОСОБА_1 ознайомився 02.01.2023 року (а.с. 9-10).

Згідно з копією особової картки державного службовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. 10 якої ОСОБА_1 02.01.2024 року з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про очищення влади», та ін. ознайомлений та зобов`язався їх дотримуватись (а.с. 11).

Так, роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , період з 01.01.2024 по 03.04.2024 року. Увійшов у систему 02.04.2024 року о 09:51:24; натиснув кнопку «Нова декларація на основі цієї» о 09:53:24; подано документ о 09:57:51 (а.с. 13-17).

За змістом п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на посадову особу органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» і «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» і «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Твердження апелянта про те, що строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, закінчилися, і провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю не є слушними.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Виявлення правопорушення встановлення наявності всіх передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак конкретного правопорушення. Право на встановлення факту правопорушення та його документування має особа, уповноважена на складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений 02.07.2025 року, а отже строк накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи в суді першої інстанції не закінчився.

Саме 02.07.2025 року відповідна посадова особа дійшла висновку та встановила, що наявні всі елементи складу правопорушення, та склала протокол, що узгоджується з висновком Верховного суду в наведених вище справах.

Твердження ОСОБА_1 про те, що судом не досліджено характеризуючі дані про його особу, вважаю є необґрунтованими, оскільки стороною захисту не надані відповідні документи під час судового розгляду, що унеможливлює таке дослідження.

Разом з тим, судом призначено стягнення в мінімальних розмірах санкції статті ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції будь-яких обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію, ним не було наведено.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив саме таке правопорушення.

Твердження про не розгляд судом першої інстанції клопотання про закриття провадження по справі не слушними, оскільки в оскаржуваному рішенні наведено мотиви, за якими суд вважав таке неможливим.

Так, відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справу одержано суддею суду першої інстанції 07 липня 2025 року (а.с. 21), а оскаржене рішення прийнято 16 жовтня 2025 року.

Вважаю, що розгляд справи суддею суду першої інстанції 16 жовтня 2025 року не призвів до порушення права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови судді суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло