ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Оригінал Авто», -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №601771 від 29.09.2025 ОСОБА_1 29.09.2025 року о 13-30 годині, на автодорозі під`їзд до м. Херсона зі сторони м. Миколаїв 3км+50м, керуючи транспортним засобом «Renault KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до дорожніх знаків «об`їзд перешкоди», об`їжджаючи ремонтні роботи, виїхав на зустрічну смугу, не впевнившись в безпечності дорожньої обстановки, здійснив зіткнення із зустрічним транспортним засобом «Nissan Maxima» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася у зустрічному напрямку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3б, 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ст.124, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП немає перешкод для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Під час судового розгляду захисник Трюх О.А., пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у вказаному правопорушенні не визнає в повному обсязі, заявив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, заперечив проти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що до протоколу за ст. 124 КУпАП не долучено жодного доказу правопорушення, а саме не надано доказів факту порушень ПДР, оскільки ОСОБА_1 їх не порушив, що підтверджено відповіддю ОДА від 10.11.2025. За викладених обставин, вважає, що поліцейськими протокол складено безпідставно.

Так вина ОСОБА_1 , особою уповноваженою на складання протоколу, обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 601771 від 29.09.2025 р., в якому викладено дата, час, місце і обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та встановлено пункти ПДР, порушення яких мало своїм наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме: ( п. 11.3 ПДР: п.2.3.б ПДР );

- схемою місця ДТП від 29.09.2025 року, яка містить інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди (напрям руху транспортних засобів до моменту ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП) та з зазначенням пошкоджень отриманих транспортними засобами;

-відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

- поясненнями ОСОБА_1 від 29.09.2025 року;

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 від 29.09.2025;

-довідкою начальника відділу адмінпрактики УПП в Херсонській області ДПП від 01.10.2025 року відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- рапортами поліцейського.

Захисником Трюх О.А. долучено відповідь Херсонської ОДА Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи від 10.11.2025, про те, що 29.09.2025 на ділянці автомобільної дороги селища Чорнобаївка Херсонського району проводились роботи по улаштуванню антидронових сіток.

Заслухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши докази в їх сукупності, можна зробити наступні висновки.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими згідно із ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та інші.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в такому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з:

- п.2.3б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР або Правила дорожнього руху), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР або Правила дорожнього руху), на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Пунктами 1.3.-1.5. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оскільки, склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, то відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні поліцією, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

З пояснень учасників ДТП, схеми місця ДТП та фототаблиці встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, виїхав на зустрічну смугу, об`їжджаючи ремонтні роботи, однак, згідно дорожніх знаків об`їзд перешкоди, а інший учасник ДТП, яка рухалась на зустріч, почала виконувати маневр обгону.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем, не дотримувався ПДР, крім того, він мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, з наведеного суд робить висновок, що ОСОБА_1 порушення вимог п.п.2.3б, 11.3 ПДР, в даній конкретній ситуації, не допускав.

Оцінюючи докази, надані на підтвердження вини особи за ст.124 КУпАП, яка притягується до адміністративної відповідальності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, як Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, так як її вину не доведено належним чином, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1) ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1) ст. 247 КУпАП.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 33, 40-1, 122-4, 124, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяВ. Е. Дорошинська