Справа № 209/8841/25
Провадження № 3/209/1471/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Камянське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Ковальова-Писарева А.Б., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює комірником ТОВ "Ферун Стіл", має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2025 року о 21 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що остання залишила місце мешкання; чим порушила Закон України "Про охорону дитинства". Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, свою вину визнала та просила суд суворо не карати.

Вина правопорушника у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджується також і сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: електронним рапортом ВП №1 Кам`янського РУП, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 листопада 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», належить стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, ст. 184, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янськогопротягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева