Справа № 529/611/25
Провадження № 3/529/257/25
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2025 року суддя Диканського районного суд Полтавської області Петренко Л.Є. з участю секретаря судових засідань Звягольської В.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Грущанського В.О. розглянувши об`єднаний матеріал про адміністративні правопорушення, які надійшли з СПД №2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого водієм в СФГ «Світанок», РНОКПП НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

27.06.2025 близько 23 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Молодіжній, в с. Ландарі Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом ВАЗ -2109, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу ALKOTESТ на місці зупинки та проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також 27.06.2025, близько 23 год. 46 хв. по вул. Молодіжній, в с. Ландарі Полтавського району Полтавської області керуючи автомобілем ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював увімкненням проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4 та 8.9 б ПДР України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Грущанський В.О. вказав, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнає, оскільки керування транспортним засобом не здійснював, у автомобілі ВАЗ на той час було троє чоловіків, але працівники поліції не долучили до матеріалів справи пояснення свідків. Керування автомобілем здійснював інший чоловік. При цьому на ОСОБА_1 безпідставно були одягнуті кайданки, останній був наляканим, а тому погоджувався із усим, що говорили працівники поліції, а тому з вказаних обставин адвокат Грущанський В.О. проситть визнати відеозапис неналежним доказом. Матеріали справи та сам відеозапис не містить доказів керування транспортним засобом ВАЗ- 2109 саме ОСОБА_1 . Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та не зазначено про відмову від проходження огляду на місці зупинки, що передбачено ст.266 КУпАП. Просив закрити провадження у зв"язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушеннях не визнав та пояснив, що він транспортним засобом того вечора не керував. При цьому зазначивши, що того дня, він був вихідний зателефонував своєму товаришу ОСОБА_2 щоб він на його ж автомобілі відвіз у с. Степанівку Полтавського району Полтавської області, та був у якості тверезого водія. Приїхавши у с. Стапенівка він зі знайомим вживали алкогольні напої, в подальшому вони поїхали до с. Велика Рудка. В с. Велика Рудка вони зустріли свого товариша ОСОБА_3 та іншого хлопця ОСОБА_4 , ще з ними був товариш, з якими вживали алкогольні напої та відпочивали. В подальшому вони всі разом поїхали у с-ще Диканька на автозаправку. На заправці вони заправили автомобіль попили каву та поїхали назад, по дорозі за ними почав їхати поліцейський автомобіль, в подальшому патрульний автомобіль увімкнув мигалки. Вони злякались і почали тікати бо не було документів стосовно бронювання від проходження військової служби. Коли поліцейські автомобілем притиснули їх автомобіль і нікуди було тікати, автомобіль зупинився і всі хлопці з машини потікали, а він залишився один. Поліцейські підскочили до нього заламали йому руки та одягли кайданки. Він злякавшись сказав, що був за кермом даного автомобіля, оскільки він власник транспортного засобу. Вживали алкогольні напої всі окрім ОСОБА_5 , який був за кермом. У автомобілі їх було п`ятеро чоловік, він сидів на задньому сидінні за водієм.

Постанови працівників поліції, які складені відносно нього в той вечір працівниками поліції, він не оскаржував.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що того дня, ОСОБА_1 попросив його звозити на його ж машині в с. Степанівка, оскільки ОСОБА_1 планував вживати алкогольні напої. В с. Степанівка вони поїхали до ОСОБА_7 з яким випили та всі разом поїхали в с. Велику Рудку, де зустріли ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, після цього всі вони поїхали в с-ще Диканька на заправку, де заправили автомобіль і поїхали до с. Степанівка. По дорозі в с. Степанівка в районі с. Марченки за ними почали гнатись працівники поліції, а оскільки у них були відсутні документи по бронюванню вони почали тікати. Коли вони зупинились, ОСОБА_10 перший виліз з автомобіля і працівники поліції відразу до нього полізли, а він побачивши це відразу втік, оскільки не мав броні і боявся, що з поліцією знаходяться працівники ТЦК. Пасажир, який сидів поруч зі мною також втік, а інші двоє залишились. Після того як втік він до ОСОБА_11 вже не повертався.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він був обізнаний стосовно пояснень ОСОБА_12 працівникам поліції про те, що він перебував за кермом, пояснючи це тим, що власником автомобіля є саме ОСОБА_11 . У якому стані після переслідування був автомобіль працівників поліції він не пам`ятає.

На запитання судді про те, який час доби був коли за ним гнались працівники поліції свідок ОСОБА_6 пояснив, що точно не пам`ятає, але точно вже сіріло.

Свідок ОСОБА_13 в суді надав аналогічні пояснення, які надані були самим ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_6 .. Однак додав, що працівники поліції їх зупиняли вночі. Працівники поліції переслідуючи їх автомобіль застосовували звукові та світлові сигнали. За кермом був ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні за водієм. Працівники поліції зупиняючи автомобіль на якому вони їхали притисли до узбіччя, однак він з`їхав у кювет та зупинився, після зупинки свідок ОСОБА_13 вискочив з автомобіля і втік. До кого підійшли працівники поліції він вже не бачив бо втік.

Допитаний в судовому засіданні інспектор РПП СПД № 2 Полтавського РУП ОСОБА_14 вказав, що в цей день він здійснював патрулювання з напарником. Автомобіль ВАЗ-2109 на вимогу поліції не зупинився та продовжив рух, при цьому підрізаючи автомобіль патрульних, тому здійснювалось його переслідування за допомогою світлових та звукових сигналів. В подальшому автомобіль ВАЗ-2109 шляхом блокування було зупинено. Коли він підійшов до автомобіля, то ОСОБА_1 був або на водійському сидінні, або біля водійських дверей, вже точно не пам"ятає, а також були ще пасажири. Один пасажир втік, а двоє залишилось. Працівники поліції запитували хто був за кермом, на що саме ОСОБА_1 відповів, що він був за кермом. До ОСОБА_12 були застосовані кайданки, оскільки після переслідування автомобіля не знали, що очікувати від осіб, які перебували у автомобілі. У ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_12 не заперечував, що саме він керував автомобілем ВАЗ-2109. Після того як зупинили автомобіль, двоє пасажирів, які залишились відмовились надавати пояснення, оскільки сказали, що їм проблеми не треба. Працівник патрульної поліції зазначив про те, що можливо було троє пасажирів, однак точно він не пам`ятає. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння на місці або у медичному закладі на що останній відмовився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків та інспектора поліції, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена, зокрема, адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_12 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.06.2025 серії ЕПР1 №374700, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського на 2-х дисках, на якому зафіксоване переслідування патрульними поліцейськими ВАЗ-2109 за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу. Вказаний транспортний засіб неодноразово здійснював небезпечні маневри та підрізав службовий автомобіль поліції (допустивши з ним незначне зіткнення). Як вбачається з дослідженого відеозапису працівниками поліції застосовано кайданки з попередженням ОСОБА_1 застосування такої дії, який знаходився в положенні сидячи (напівсидячи) біля водійської дверки автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_1 повідомив, що він керував транспортним засобом ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На відеозапису, який знаходиться на диску № 1, а саме запис від 23:46:17, пасажир вказаного автомобіля на питання працівника поліції стосовно, того чому не зупинили автомобіль відповів: «А що ми йому зробимо?».

В той же час, на відеозаписі - 23:46:37 вбачається відповідь ОСОБА_12 : «Я не знаю чому я не ставав. Я їхав акуратно та вас не підрізав» В подальшому вказував не те, що не зупинявся бо надіявся на те, що втече (23:49:22).

Після з`ясування у ОСОБА_1 про наявність у нього колючих, ріжучих предметів, або вибухових предметів, з останнього зняли кайданки.

При цьому на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння зазначив, що такий проходити сенсу йому не має оскільки вживав алкогольні напої. У медичний заклад ОСОБА_1 також відмовився їхати.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, а отже вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Факт застосування до ОСОБА_1 спеціальних засобів у вигляді кайданок, як заходу примусу, виправданий поведінкою останнього, яка виражалася у формі намагання ОСОБА_1 втекти з місця зупинки (події) транспортного засобу, а також з метою недопущення останнім можливості своїми діями завдати шкоди оточуючим, про що він був попереджений, тому такі дії поліцейських виконувалися в межах повноважень, наданих ст. 42 ЗУ «Про Національну поліцію».

Слід наголосити на тому, що після того, як працівники поліції впевнились в тому, що у ОСОБА_1 відсутні колючі, ріжучі та вибухові предмети, його поведінка стабілізувалась, стосовно останнього припинено застосування спеціальних засобів у вигляді кайданок.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до вчиненого правопорушення, та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, саме який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

При цьому, хоча на відеозаписі ОСОБА_1 не за фіксований за кермом автомобіля ВАЗ 2109, він знаходився біля водійської дверки, не заперечував факту керування таким та надавав пояснення працівникам поліції стосовно керування такого в стані алкогольного сп`яніння, а також чому не реагував на законну вимогу працівників поліції зупинити керований ним транспортний засіб, вказав, що він керував вказаним транспортним засобом та їхав "акуратно".

Вказані обставини в своїй сукупності повністю спростовують твердження самого ОСОБА_12 та його представника адвоката Грущанського В.О., що останній не керував автомобілем ВАЗ-2109 НОМЕР_2 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом вважаю необґрунтованими та розцінюю як спосіб захисту, намагання уникнення адміністративної відповідальності, оскільки сукупність досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджує факт керування останнього транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З цих самих підстав не приймаються показання свідка ОСОБА_6 про те, що саме він керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 .

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_13 оскільки такі є друзями ОСОБА_1 та можуть бути зацікавленими в непритягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, показання вказаних свідків не взаємоузгоджуються між собою, оскільки свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що події відбувались в пору доби коли на вулиці вже сіріло, а ОСОБА_13 вказав, що такі були в нічний час.

Суддя звертає увагу, що події відбувались 27.06.2025 о 23 год. 46 хв.

При цьому свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він будучи за кермом автомобіля ВАЗ-2109, після того як його зупинив, побачив як працівники поліції підійшли (підбігли) до ОСОБА_1 , який сидів на задньому сидінні позаду водія, вискочив з автомобіля та втік.

Однак, такі покази ОСОБА_6 не узгоджуються із відеозаписом з бодікамери працівника поліції з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходився поряд з автомобілем, а саме біля місця водія в положені напівсидячи, де після повідомлення про таку дію, працівники поліції застосували до останнього кайданки. При цьому, жодної особи, яка б знаходилась саме на водійському сидінні, або поряд окрім ОСОБА_1 не зафіксовано (23:45:00-23:45:52).

Разом з тим, вбачається, що автомобіль ВАЗ-2109 злетів у кювет та зіткнувся зі стовпом. Про такі події свідок ОСОБА_6 не вказував.

Посилання представника ОСОБА_1 про необхідність фіксації показань свідків та долучення їх пояснень до матеріалів про адміністративне правопорушення, суд не приймає до уваги, оскільки долучення пояснень свідків до протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП є не обов`язковим, у разі здійснення постійного відеозапису працівниками поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також не є обгрунтованими доводи захисника про відсутність у протоколі про адміністравне правопорушення запису про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки, що тягне за собою, на думку захисника, його незаконність. Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки за допомогою Драгера або у медичному закладі зафіксована на відеозаписі, а не зазначення у протоколі про таке не впливає на кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення та не спростовує винуватість ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Суддя враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Як вбачається з довідки СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області у Хорольського ВО наявне посвідчення водія категорії "А1", "А", "В1", "В", "С", "С1", СЕ", яке вилучено для тимчасового зберігання.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП та відеозаписом з відеореєстратора, відповідно до якого поліцейський на протязі майже 30 хв. здійснював переслідування автомобіля ВАЗ-2109 д.н.з. НОМЕР_2 з увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, але автомобіль не зупинявся та був зупинений лише о 23 год 45 хв. лише тоді коли здійснив з`їзд у кювет, зіткнувшись з електроопорою.

Як передбачено статтею 38 КУпАП, стягнення по справам про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді) може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, на момент розгляду справи минуло три місяці. При цьому, підтверджень того, що вказане правопорушення є триваючим матеріали справи не містять.

Згідно правил п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, фактично вчинено ОСОБА_1 27.06.2025 року, а справа розглядається в суді 01.12.2025, тому в даному випадку тримісячний строк адміністративного стягнення, передбачений в ст. 38 КУпАП на момент розгляду справи закінчився, у зв`язку з чим, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП .

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 33, 36, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягненнята у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення - ч.1 ст.307 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко