Справа № 283/2748/25
Провадження №3/283/990/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко Андрій Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацюючого

- за ч. 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

24 вересня 2025 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_1 на полі, що на території с. Українка Коростенського району Житомирської області, поблизу кафе «Побратим» по автодорозі «Київ-Ковель», здійснив дрібну крадіжку майна, а саме: викрав 72 шт. початків кукурудзи, загальною вартістю 1440 грн., що належать ТОВ «Агрофірма Малинівська».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки смс-повідомленням на контактний номер телефону особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний ним особисто.

Отже, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, в присутності ОСОБА_1 , останньому було достовірно відомо про наявність щодо нього адміністративних матеріалів та подальшу їх передачу до суду для здійснення судового провадження.

Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом суду, не надіслав.

З огляду на практику, викладену в рішеннях ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року та у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.11 Постанови «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 вказує, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 2772, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також, у п. 13 постанови вказується: «Звернути увагу судів на те, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи».

За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 51 КУпАП є обов`язковою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

За таких обставин, є можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн. Отже, прожитковий мінімум в частині кваліфікації адміністративних правопорушень становить 1514 гривень (3028 х 50%).

Тобто, у разі спричинення внаслідок вчинення адміністративного правопорушення шкоди, розмір якої перевищує 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 757 гривень (1514 : 2), відповідальність настає за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

В судовому засідання були дослідження наступні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП:

-протокол про адміністративне правопорушення № 111516 серії ВАД від 23.10.2025, складений поліцейським ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Мартинчуком М.М. відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП (а. с. 2);

-рапорт чергового інспектора ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 24.09.2025 (а. с. 3);

-довідка ПО «Кооперативний ринок» № 43 від 22.10.2025 (а. с. 4) про вартість майна;

-письмові пояснення: ОСОБА_1 із визнанням своєї вини (а.с.5), ОСОБА_2 (а.с.6);

-розписка ОСОБА_2 від 24.09.2025 про отримання на зберігання вилученого майна (а.с.7).

Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_1 суду не надано.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 51 КУпАП за ознаками дрібного викрадення чужого майна.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні правопорушнику адміністративного стягнення суд приходить до висновку, що доцільним буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 51 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу, що буде достатнім та необхідним для виправлення правопорушника та недопущення в подальшому вчинення нового правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 51, ст.ст. 280, 284 та 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягувач: Малинський районний суд Житомирської області, , місце знаходження: 11601, пл. Соборна, 8, м. Малин Коростенський район Житомирська область.

Штраф належить стягнути на р/р UA0006829, отримувач коштів Малин.УК/м.Малин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі, що становитиме 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає примусовому виконанню після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для добровільної сплати штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: А. О. Тимошенко