КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/709/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника адвоката Гаморі М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3(три) роки.

18.11.2025 року захисник-адвокат Гаморя М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. Також у своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника.

Крім цього, постанова суду першої інстанції направлена до Електронного кабінету адвоката Гаморя М.В. лише 27.10.2025 року.

Зважаючи на жорсткі графіки відключення світла, процесуальну завантаженість адвоката, в тому числі під час розгляду кримінальних проваджень, участь під час проведення слідчих дій, а також враховуючи те, що оскаржувана постанова винесена 29.09.2025 року, а направлена лише 27.10.2025 року, апелянт вважає, що причина подання апеляційної скарги з пропущенням строку звернення до суду апеляційної інстанції є поважною, у зв`язку із чим строк звернення з апеляційною скаргою має бути поновлений судом апеляційної інстанції з метою судового захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд.

Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними, оскільки ОСОБА_1 та його захисник Гаморя М.В. були повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом направлення на номер мобільного телефону ОСОБА_1 повідомлення про виклик у формі СМС повідомлення та направлення повідомлення про виклик на електронну адресу захисника Гаморі М.В., що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах провадження (а.с. 28-29).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судові засіданні неодноразово призначалися та декілька разів відкладалися за клопотанням сторони захисту, що також свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , про те, що в Петрівському районному суді Кіровоградської області перебуває на розгляді справа про адміністративного правопорушення стосовно нього.

Так, посилання апелянта, як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що сторона захисту не була присутня при розгляді справи є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови.

Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 винесена 29.09.2025 року.

У даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду є 09.10.2025 року .

Крім цього, апелянт зазначає, що постанову суду першої інстанції отримала лише 27.10.2025 року шляхом направлення постанови до Електронного кабінету.

Разом з тим, апелянтом не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для апеляційного оскарження даного судового рішення впродовж з 28.10.2025 року.

Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку.

Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 29.09.2025 року адвокат Гаморя М.В. звернулася лише 18 листопада 2025 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити адвокату Гаморя М.В., в поновленні строку на оскарження постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3(три) роки.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд