ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3052/25 Справа № 173/2614/25 Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Безрука А.В. на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується до

адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1

захисника Безрука А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року 14 вересня 2025 о 09:59 год. водій ОСОБА_1 в Кам`янському районі м. Верхньодніпровська по вул. Яблуневій керував транспортним засобом ГАЗ 3307, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, розширені зіниці ока, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Безрук А.В. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що працівники поліції мали законну підставу для зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та відеозапис не містить початку розмови з ОСОБА_1 , а починається вже через деякий час. Вказав, що після зупинки автомобіля працівники поліції тривалий час утримували ОСОБА_1 біля службового автомобіля, не роз`яснили йому права, не запропонували скористатися правовою допомогою адвоката, чим порушили ст. 268 КУпАП і ст. 29 Конституції України. Зазначив, що працівники поліції, не маючи жодних ознак сп`яніння у водія, наполягали на проведенні огляду у наркологічному диспансері, та оскільки ці ж самі працівники неодноразово проявляли упередженість і свавілля, ОСОБА_1 обґрунтовано побоювався, що вони можуть вплинути на лікарів наркологічного закладу або спотворити результати огляду. Суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, не дав належної оцінки доказам захисту, зокрема: довідці з наркологічного диспансеру про відсутність сп`яніння; відеозапису, який не містить моменту зупинки; показам свідків, які підтверджували відсутність ознак сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом інспектора СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, направленням до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, відеозаписом, записаним на DVD-R диск, інформаційним листом, відповідно до якого має посвідчення водія, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

На переконання суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з відеозапису вбачається, що при зупинці транспортного засобу співробітником поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 причину зупинку.

Доводи апеляційної скарги про відсутність причини зупинки транспортного засобу є безпідставними та повністю спростовуються відеозаписами та іншими доказами по справі, де працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ГАЗ 3307, ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки на транспортному засобі були відсутні передбачені конструкцією автомобіля задні бризговики.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 Правилами дорожнього руху та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку незгоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 Правил дорожнього руху України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів відеозапис не містить початку розмови з ОСОБА_1 , також судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 розділу ІІ та п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозаписів, засобів фото і кінозйомки , затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. При цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно із п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України №100 від 03.02.2016 року, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як вбачається з технічного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, всі значимі обставини для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки його транспортного засобу і закінчуючи складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, були зафіксовані на бодікамеру поліцейського, коли велася безперервна відеойзомка, з якої вбачається наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відтак, на підставі зазначеного вище, апеляційний суд вважає неспроможними доводи захисника - адвоката Безрука А.В. про те, що саме поведінка працівників поліції стала причиною категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Всупереч доводам захисника в апеляційній скарзі на відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також ОСОБА_1 був повідомлений про права та обов`язки, ст.268 КУпАП України, а також на відео зафіксовано, як працівники поліції роз`яснили право користуватися правовою допомогою.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що працівники поліції, не маючи жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , наполягали на проведенні огляду у медичному закладі, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозаписі з боді камери поліцейського.

Водночас, суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 самостійно поїхав у медичний заклад та пройшов огляд з метою виявлення наркотичного сп`яніння, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що згідно ч.1 ст.130 КУпАП є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Безрука А.В. залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот