Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Супрунюк К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Геника Андрія Васильовича на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього штраф в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилученням транспортного засобу.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Геник А.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зауважує, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист та позбавив можливості надати суду свої доводи та заперечення стосовно обставин інкримінованого правопорушення.

Також стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки він не мав такого права на момент події.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/19744/25 Суддя в суді І інстанції Даш`ян К.Е.

Провадження № 33/4815/956/25 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕНА №3839778 від 12.01.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Відомості про скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що 02.09.2025 року о 21 год. 30 хв., в м. Рівне, вул. Відінська, 48, ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував ТЗ Volkswagen, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України та ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух".

Такими діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 і порушень під час оформлення адміністративних матеріалів, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність його вини є законним та обґрунтованим.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Неповнота судового розгляду, яка, на думку скаржника, полягала у розгляді справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Крім того, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

До такої категорії дана справа не належить.

Відсутність у порушника посвідчення водія не являється реабілітуючою обставиною при накладенні адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка не передбачає альтернативної відповідальності за вчинення даного правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 126, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Геника Андрія Васильовича залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків