Провадження № 3/679/515/2025
Справа № 679/1693/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Сопронюк О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 22.12.1995 Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області, непрацюючого, за частиною 2 статті 51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

19.09.2025 близько 09 години поблизу аптеки «DS», що по просп.Незалежності,22Б у м.Нетішин, Хмельницької області ОСОБА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав (привласнив) мобільний телефон марки «Redmi Note 12Pro 5G Sky Blue», вартість якого, який згідно висновку експерта СЕ-19/123-25/15753-ТВ від 29.10.2025, становить 2054,64 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що мобільний телефон знайшов і мав намір його повернути власнику, шляхом розміщення повідомлення про знахідку в соціальній мережі «Facebook» у місцевій групі. Однак, через зайнятість та розряджений телефон, вказаного не зробив. Через два-три дні після події він зустрів товариша ОСОБА_2 , який сказав, що його сусідка ОСОБА_3 розшукує його як особу, яка забрала її мобільний телефон, і просила повернути його за винагороду. Пояснив, що на відеозаписі з сусіднього магазину вона побачила, що саме він взяв її телефон. Після цього він дав телефон ОСОБА_2 , який повернув його власниці, яка дала за це винагороду в розмірі 400 грн., яку вони поділилои між собою порівну.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що до нього підійшла сусідка ОСОБА_3 і розповіла, що в неї забрали телефон і показала фотографію чоловіка, який це зробив, в якому він впізнав ОСОБА_1 . Попросила допомогти в поверненні телефону за винагороду. В подальшому, при зустрічі з ОСОБА_1 він розповів про цю ситуацію, а той сказав, що знайшов телефон і передав йому для повернення власниці. За це отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 400 грн., які він і ОСОБА_1 поділили порівну між собою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя прийшла до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 51 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №419921 від 11.11.2025, в якому викладено обставини вчинення правопорушення; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.09.2025; протоколу огляду місця події (предметів) від 22.10.2025; фототаблиці до протоколу місця події; протоколу допиту потерпілого від 19.09.2025; заяви ОСОБА_4 від 19.09.2025; протоколом огляду відео від 27.10.2025; постанови про приєднання речових доказів від 20.10.2025; постанови про приєднання речових доказів від 27.10.2025; протоколу додаткового допиту потерпілого від 20.10.2025; заяви ОСОБА_4 від 31.10.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2025; постанови про призначення судово-товарознавчої експертизи від 22.10.2025; висновку експерта СЕ-19/123-25/15753-ТВ від 29.10.2025; постанови про закриття кримінального провадження від 11.11.2025; витягу з ЄРДР №0001734 від 19.09.2025.

Суддя не приймає до уваги та оцінює критично твердження ОСОБА_1 про те, що це він знайшов, а не викрав телефон, оскільки після виявлення телефону він не вчиняв жодних дій спрямованих на пошук його власника, а відразу ж поклав його у кишеню, отримавши реальну можливість розпорядитися цим майном, і пішов з місця події. Окрім того, з пояснень потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона телефон не загубила, а положила у відоме їй місце, але повернувшись за ним його там не знайшла. Будь яких повідомлень про знахідку в соціальній мережі «Facebook» ОСОБА_1 не виставляв, що сам підтвердив в судовому засіданні. Мобільний телефон він повернув власниці лише тоді, коли вона сама встановила особу викрадача, розшукала його і через ОСОБА_2 вимагала повернути належне їй майно. Наведене відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2025 року у справі №688/2554/22 провадження №51-5245 км 24.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, а саме: дрібне викрадення чужого майна якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що постанова про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, винесена 11.11.2025, тому строк накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.51 КУпАП слід рахувати саме з 11.11.2025.

При накладенні адміністративного стягнення враховую вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за ч.2 ст.51 КУпАП у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.51 КУпАП, ст.ст.9, 33, 40-1, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UА0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Оригінали квитанцій про сплату штрафу та судового збору обов`язково необхідно надати суду.

Суддя О.В. Сопронюк