Номер провадження3/205/4069/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.156 КУпАП

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з Відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №859867 06.08.2025 о 13:50 ОСОБА_1 на робочому місці у приміщенні кіоску за адресою: м.Дніпро, вул. Ю.Кондратюка, 4, здійснювала реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного збору. Дії останньої кваліфіковано за ч. 4 ст.156 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 уповноваженою особою до протоколу долучено:

-рапорт ДОП СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кармазіної І. без підпису,

-протокол огляду та вилучення речей від 06.08.2025, відповідно до якого дільничний офіцер поліції СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області провела огляд пачки сигарет без марки акцизного збору «Evening DESERT» у приміщенні кіоску за адресою: м.Дніпро, вул. Ю.Кондратюка, 4,

-

-копію постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.04.2025 у справі № 205/1389/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП,

-фотознімкиі із зображенням однієї пачки сигарет «Evening DESERT» та кіоску без назви.

ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, пклопотань про перенесення судового засідання не подавала.

Зважаючи на те, що судом вжито вичерпних заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити свою позицію стосовно складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу без участі останньої.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Будьонний В.С. надіслав на адресу суду пояснення у справі про адміністративне правопорушення, у якому звернув увагу суду на недоліки протоколу ВАД №859867, зокрема на те, що він не містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлено відповідні правила, що порушує особа, що притягається до адміністративної відповідальності. Також захисник звертає увагу суду на те, що долучену до протоколу постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.04.2025 у справі № 205/1389/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2025, відтак, ознака повторності у діях ОСОБА_1 також відсутня. Також захисник наголошує на відсутності доказів статусу суб`єкта господарювання у ОСОБА_1 , отже, остання не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП. Окрім того, захисник зауважує, що у справі відсутні докази реалізації останньою тютюнових виробів. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Диспозиція ч. 4 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

У протоколі ВАД №859867 зазначено про торгівлю ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Суд звертає увагу на те, що протокол не містить назви тютюнових виробів, реалізацію яких здійснювала ОСОБА_1 , що є істотним для притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Також суд звертає увагу на те, що уповноваженою особою не зафіксовано факт роздрібної або оптової торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку саме ОСОБА_1 .

Окрім того, суд звертає увагу на те, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку, проте до протоколу не додано жодних доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 грошей за реалізацію тютюнових виробів, не надано акт вилучення грошових коштів за реалізовані товари тощо.

Щодо доводів захисника, суд погоджується із тим, що стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Разом з тим, протокол ВАД №859867 назви нормативно-правового акту, норми якого порушено, не містить.

Слушними також суд вважає зауваження захисника про те, що уповноваженою особою не з`ясовано, ким саме здійснюється торгівля тютюновими виробами за адресою: м.Дніпро, вул. Ю.Кондратюка, 4, враховуючи те. що у протоколі вказано, що під час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 перебувала на своєму робочому місці у приміщенні кіоску. В матеріалах справи відсутні документи про те, який саме суб`єкт здійснює господарську діяльність за місцем розташування кіоску, не з`ясовано, чи перебуває ОСОБА_1 у трудових відносинах із вказаним суб`єктом тощо.

Також суд враховує доводи захисника про те, що долучену до протоколу уповноваженою особою постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04.04.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2025 , та провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (що підтверджується даними ЄДРСР у справі 205/1389/25).

Отже, вказана постанова не може бути доказом повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та є неналежним доказом.

Щодо рапорту ДОП СП ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Кармазіної І. про виявлення адміністративного правопорушення, суд вважає його недопустимим доказом, оскільки він не містить підпису посадової особи, що його склала, який є обов`язковим реквізитом офіційного документу.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 156 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про вилучені речі, враховуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, суд вважає, що вилучені предмети необхідно повернути ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 245, 247, 251, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.156 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені сигарети «Evening DESERT» - 1 пачку повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно