ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1502/21Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 33/817/626/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Дядика Я.Б. на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Згідно постанови, 10 липня 2021 року о 23 год. 00 хв. на 395 км автодороги М-19 (Чортківський район, «СП Чортків») ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 318 TDS державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сильно звужені зіниці, які не реагують на світло, сильна прижвавленість рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Дядик Я.Б. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

відсутні докази того, що працівники поліції зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ;

із відеозаписів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що о 23:10 год працівник поліції направлення на огляд не складав та не вручав його ОСОБА_1 ;

відеозаписи наявні у матеріалах справи є неналежними доказами, так як протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис;

постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №994375 від 10 липня 2021 року є неналежним доказом, так як працівники поліції не вимагали у ОСОБА_2 пред`явити посвідчення водія, розгляд справи не проводився;

працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КупАП та ст.63 Конституції України;

працівники поліції безпідставно зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Дядика Я.Б., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі 18 січня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 надіслано 04 лютого 2022 року, однак дану постанову ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З матеріалів справи слідує, що згідно клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, захисник ОСОБА_1 адвокат Дядик Я.Б. з матеріалами справи ознайомився та копію оскаржуваної постанови отримав 03 листопада 2025 року, а апеляційна скарга ним подана 13 листопада 2025 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200729 від 10 липня 2021 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2021 року; відеозаписах з нагрудних камер поліцейських камера_000004, камера_000070; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 994375 від 10 липня 2021 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції безпідставно зупинити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а також те, що відсутні докази того, що працівники поліції зупиняли транспортний засіб під його керуванням є суперечливими і спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст.35 Закону України Про Національну поліцію однією з підстав для зупинки транспортного засобу є наявність інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було звернення громадян до працівників поліції на СП Чортків про те, що водій транспортного засобу BMW на державній реєстрації грубо порушує ПДР України.

Наявність таких підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.35 Закону про поліцію для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , підтверджується доданим до протоколу про адміністративне правопорушення рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП В.Смітюх від 11 липня 2021 року (а.с.5).

Також, даними відеозапису (файл .avi з 22:58:00 год) зафіксовано розмову ОСОБА_1 із працівником поліції, з якого видно, що останньому було повідомлено саме про таку підставу зупинки його транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не зафіксовано процедури складання та видачі направлення на огляд є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертої ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. При цьому, Інструкція не містить вимог про те, що письмове направлення має бути вручене особі, яка підлягає огляду. Натомість відомості про направлення на проходження огляду на стан сп`яніння вносяться лікарем до його висновку за результатами огляду.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги щодо неправильного оформлення направлення на огляд на стан сп`яніння не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП за ознаками відмови водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КупАП та ст.63 Конституції України спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200729 від 10 липня 2021 року ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.268 КупАП та ст.63 Конституції України, що підтверджується також даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл .avi з 23:01:35 год), де зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №994375 від 10 липня 2021 року є неналежним доказом апеляційний суд оцінює критично, так як відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дядика Я.Б. залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя