Справа № 372/68/25 Суддя в І-й інстанції Проць Т.В.
Провадження № 33/824/1893/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Іванюка О.О., розглянувши справу за апеляційною скаргоюзахисника Іванюка О.О. на постанову Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він, 29 грудня 2024 року, о 17 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Обухові, виїжджаючи з домоволодіння по вул. Пушкіна 13, з двору на проїзну частину, в порушення вимог п.10.2 ПДР України не переконався, що це буде безпечно в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисника Іванюка О.О. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання апелянта, судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого суд прийшов до хибного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.2 ПДР України. На думку захисника, автомобіль «DODGE JOURNEY», під керуванням ОСОБА_1 на момент ДТП був перешкодою для водія автомобіля «ЗАЗ ВІДА». Відповідно до п. 1.10 ПДР України, перешкода для руху - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком зустрічного транспорту), який змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки. У даному випадку, автомобіль «DODGE JOURNEY», під керуванням ОСОБА_1 перебував нерухомо на проїзній частині, тим самим відповідав визначенню «перешкоди для руху». Отже, саме водій «ЗАЗ ВІДА» мав вжити заходів для безпечного об`їзду, дотримуючись правил дорожнього руху, а не створювати аварійну ситуацію. Враховуючи той фактор, що, після ДТП, водій автомобіля «ЗАЗ ВІДА» покинув місце пригоди, об`їхавши нерухомий автомобіль «DODGE JOURNEY», сторона захисту, приходить до висновку, що водій автомобіля «ЗАЗ ВІДА» ОСОБА_2 не був уважним за кермом, рухався із перевищенням максимально допустимої швидкості руху, мав об`єктивну можливість здійснити безпечний об`їзд перешкоди у вигляді нерухомого автомобіля «DODGE JOURNEY», який частково перебував на проїжджій частині дороги. Крім того, судом проігноровано докази, надані стороною захисту, а саме: схему ДТП, що відображає взаємне розташування транспортних засобів після зіткнення; фотоматеріали, що фіксують пошкодження автомобіля «DODGE JOURNEY»; а також викопіювання з онлайн-сервісу «Google Maps», що дають об`єктивне уявлення про місце події. На думку захисника, вказані матеріали підтверджують, що водій автомобіля «DODGE JOURNEY», під керуванням ОСОБА_1 діяв у межах вимог ПДР України, не вчинив жодного порушення, а також особисто повідомив про подію, що додатково свідчить про добросовісність його дій. Просив постанову судді в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника Іванюка О.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у вину та визнано винуватим у порушенні вимог п.10.2 ПДР України яким визначений обов`язок водія, який виїжджає на дорогу з двору або інших прилеглих територій дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній. Між тим, такий висновок не ґрунтується на фактичних обставинах ДТП та дорожній ситуації, яка передувала цій ДТП і призвела до її настання.

Так, у ході апеляційного розгляду встановлено те, що ОСОБА_1 дійсно 29.12.2024 року близько 17 год. 40 хв. керуючи автомобілем «DODGE JOURNEY», номерний знак НОМЕР_1 в м. Обухові здійснював виїзд із території домоволодіння № 13 по вул. Пушкіна м. Обухова на проїзну частину дороги. Між тим, факт ненадання ОСОБА_1 дороги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині дороги не підтверджується зібраними у справі доказами. Так, із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається те, що вони 29.12.2024 року близько 17 год. 40 хв. допомагали ОСОБА_1 виїжджати із двору на проїзну частину вулиці Пушкіна м. Обухова, оскільки виїзд на дорогу в даному місці має обмежену видимість. Під час руху автомобіля вони почули звук іншого автомобіля, який наближався та повідомили про це водія ОСОБА_1 , який зупинив автомобіль. Через деякий час у автомобіль, яким керував ОСОБА_1 і який перебував у нерухомому стані вдарився інший автомобіль, який із виключеним світлом фар рухався по дорозі. Категорично стверджували про те, що автомобіль ОСОБА_1 перед зіткненням перебував у нерухомому стані.

Указані пояснення як ОСОБА_1 , так і свідків, у ході розгляду справи не спростовані. Суд звертає увагу на те, що пояснення про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та рух іншого автомобіля із виключеним світлом фар свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 давали і під час розгляду справи місцевим судом. Проте, цим поясненням місцевим судом була надана неналежна оцінка. Зокрема, місцевий суд, надаючи оцінку фактичним обставинам, які встановлюються із пояснень цих свідків, послався на те, що ці обставини не підтверджуються іншими доказами, не звернувши увагу на те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самі по собі є джерелом доказів, яким встановлюються фактичні обставини, які мають значення для справи і вони зібраними у справі доказами не спростовані. Та обставина, що ці свідки дійсно були на місці ДТП частково стверджуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких, на місці ДТП окрім водія ОСОБА_1 були і інші люди із якими у нього виник конфлікт. Для підтвердження чи спростування пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду неодноразово викликався потерпілий ОСОБА_2 , який до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив. Суд звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_2 не прибув також для дачі пояснень і до місцевого суду. У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ході апеляційного розгляду спростовані не були. Матеріали справи не містять жодних даних які би указували на те, що показання цих свідків є неспроможними, а також підтверджували би те, що у момент зіткнення транспортних засобів автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався, що давало би підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог п.10.2 ПДР України.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що у ході провадження у цій справі не доведено поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.2 ПДР України та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не врахувавши наведених вище обставин місцевий суд ухвалив рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, яке не відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості. У зв`язку із цим, постанова Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. У зв`язку із тим, що у ході провадження у цій справі не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у цій справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Іванюка О.О. задовольнити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.