Справа № 128/3757/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

12.09.2025 о 14:34 год в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Ватутіна, 101А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Алкотест № 6820 ARHK 0038. Результат позитивний 1, 75 %, що зафіксовано на портативні відеореєстратори № 467767, № 472975.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання, яким просить закрити провадження в даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з наявних матеріалів справи та відеозапису не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а зафіксовано лише його перебування за кермом транспортного засобу. Вказує, що він справді вживав алкоголь, але за кермом транспортного засобу був його друг, який після того як побачив поліцію пішов. ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом заперечує, під час розмови з працівниками поліції він жодного разу не казав, що саме він керував транспортним засобом. Також вказує, що у протоколі відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у нього, а ознаки, зазначені в акті огляду та рапорті, вказані безпідставно, вказує, що йому не виписували направлення в медичний заклад для огляду в закладі, після огляду на місці зупинки автомобіля. Крім цього, відеозапис з нагрудної камери не безперервний, виготовлений з порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, яким передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Однак, записи не є безперервними, до матеріалів справи додані два файли, в яких містяться відеозаписи фрагментами. Просив провести розгляд справи за його відсутності.

За вказаних обставин, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 451658 від 12.09.2025. з яким ознайомився по підписав ОСОБА_1 за відсутності будь-яких заперечень з приводу викладених в ньому обставин; витягом з адмінпрактики відносно ОСОБА_1 ; результатом алкотесту DRAGER Alkotest 6820, тест № 3233, відповідно до якого вбачається, що у ОСОБА_1 на момент огляду о вміст алкоголю становив 1, 75 ‰, в тому числі за підписом самого ОСОБА_1 ;актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та результат огляду на стан сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився, поставивши свій особистий підпис; довідкою старшого інспектора ВАП Т. Гамарник, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом та до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом останнього року не притягувався; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Я. Кирилюка від 12.09.2025.

Також, судом досліджено відеозапис обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, його пояснення, що він їхав від дядька додому, при цьому, жодних заперечень, що не він керував транспортним засобом до того, як до нього підійшли працівники поліції, матеріали запису не містять. Також зафіксовано повідомлення поліцейським про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, на що він повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої. Після чого працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведення огляду, ознайомлення його з результатами проходження огляду. При цьому, ОСОБА_1 було запропоновано у разі незгоди з результатами огляду проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження повторного огляду, на що ОСОБА_1 відмовився і зазначив, що з результатами згоден.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 2, 3, ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що будучи ознайомленим з протоколом про адміністративне правопорушення під підпис ще 12.09.2025, де зазначено, що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, ОСОБА_1 письмових заперечень у протоколі не зазначав, в тому числі не вказував, що не він керував транспортним засобом, за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод для цього, до огляду, під час огляду та після нього таких обставин також не повідомляв. Будь яких заперечень щодо незгоди з результатом огляду в акті огляду ОСОБА_1 також не зазначено. Тому посилання ОСОБА_1 у своєму клопотанні про закриття провадження в справі в зв`язку з тим, що не він керував транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки дані пояснення не є послідовними з тими, які він надавав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та не підтверджені жодним іншим належним та допустим доказом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує ту обставину, що транспортний засіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки і відповідно потребує надзвичайно відповідального ставлення до обов`язків, пов`язаних з керуванням транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 мав усвідомлювати відповідальність за свої дії та розуміти наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що надані відеозаписи не є безперервними не знайшло свого підтвердження, оскільки надані суду відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських не мають переривань, є послідовними, та на них зафіксовано обставини складення протоколу відносно ОСОБА_1 , в тому числі, з`ясування підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та його проведення, з чим ОСОБА_1 був згоден та будь-яких зауважень чи запереченьне мав, в зв`язку з чим також були відсутні підстави для складення направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення такого огляду.

Тому підстав для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 ,судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що встановлено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: