ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4610/25 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1073/25 Латка І.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стеця Максима Леонідовича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 20.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави видовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Стець М.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не оспорюючи обставин вчинення адміністративного правопорушення, захисник зазначає, що ОСОБА_1 посвідчення водія не має, відповідно він не є водієм у розумінні вимог ПДР України, КУпАП, що виключає можливість порушення ним вимог пункту 2.9 «а» ПДР України та притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, ОСОБА_2 та його захисник адвокат Стець М.Л. до апеляційного суду не прибули, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки, апеляційний суд не повідомили.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП апеляційний суд приходить висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності учасників провадження.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Разом з цим, визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя не врахував, що відповідно до пункту 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки начальника САП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малявіна О., ОСОБА_1 не має посвідчення водія.

Також поліцейськими під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252851 від 21.02.2025 за частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, у зв`язку з чим, поліцейським винесено постанову стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 4120900 від 21.02.2025 за частиною 2 статті 126 КУпАП.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП є абсолютно визначеною та за своєю структурою є складною нормою права, тобто містить два або більше обов`язкових правил поведінки та закріплює однозначне правило поведінки, а саме керування транспортними засобами особами та виокремлює три самостійних суб`єкти відповідальності, а саме:

- водіїв;

- осіб, які навчають керуванню транспортним засобом;

- інших осіб.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

Відповідно, оскільки ОСОБА_1 не має посвідчення водія, до нього неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки такого права на момент вчинення адміністративного правопорушення, він не мав та до теперішнього часу посвідчення водія не отримував.

В іншій же частині ОСОБА_1 несе адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП на загальних підставах, як інша особа, яка керує транспортним засобом.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про неможливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, з огляду на відсутність у нього посвідчення водія, є безпідставними.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки такого права на момент вчинення адміністративного правопорушення він не мав, та до теперішнього часу посвідчення водія не отримував.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд за наслідками апеляційного перегляду справи, відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП скасовує постанову судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, в іншій частині постанова судді підлягає залишенню без змін, у зв`язку з тим, що апеляційним судом не встановлено підстав для її скасування.

Керуючись статтями 1, 7, 23- 25, 30, 33, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стеця Максима Леонідовича задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року - змінити, скасувавши її в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна