ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Мушкет О.О., розглянувши в м. Володимирі матеріали, що надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року, о 14 год.30 хв., ОСОБА_1 перебував в магазині «Розетка», який розташований по вул. Ковельській,71 у м. Володимир Волинської області, звідки з полиці магазину таємно викрав пляшку горілки «Sobieski Premium», 0,7 л, в кількості 1 шт, вартістю 179 грн., неодноразово протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.51 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про місце, час та дату розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

За правилами статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Слід урахувати, що відповідно до положень до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Між тим, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився у судове засідання, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні ОСОБА_1 , а також практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Не зважаючи на неявку порушника в судове засідання, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 51 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №431938 від 02.11.2025 року, рапортами, повідомленням, письмовими поясненнями та заявою свідка ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , іншими матеріалами справи.

Із постанови судді Володимирського міського суду Волинської області від 24.07.2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., також стягнуто в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Таким чином, станом на 27.10.2025 року ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 51 КУпАП, тобто вважався таким, що три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП, а саме дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, у межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 4 ст. 51 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду .

Суддя: Олександр МУШКЕТ