Справа №591/5004/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О.М.
Номер провадження 33/816/900/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/5004/25 за апеляційною скаргою захисника КУЗНЄЦОВА А. С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

представника потерпілого адвоката Гребенюк О. О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Кузнєцова А. С.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат КУЗНЄЦОВ А. С. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу і події правопорушення в діях ОСОБА_2 , оскільки він діяв згідно вимог п. 16.11 ПДР, в момент зіткнення т/з під його керуванням знаходився в нерухомому стані, інший учасник ДТП мав достатньо місця для безпечного проїзду та зіткнення відбулося саме через його дії, т/з під керування ОСОБА_2 не виїжджав на головну дорогу, а весь час залишався на другорядній, суд не дослідив докази належним чином.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2025 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, водій ОСОБА_2 06.05.2025 о 15:26 у м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, 191, керуючи т/з Mitsubishi Pajero, д. н. з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Лебединська та вул. Герасима Кондратьєва, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з т/з Nissan Leaf, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП. Таким чином ОСОБА_2 порушив п. 16.11 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Кузнєцова А. С., які підтримали апеляційну скаргу, доводи представника потерпілого Гребенюк О. О., яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

На підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у своїй постанові послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_2 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 322217 від 06.05.2025, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 06.05.2025 о 15:26 у м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, 191, керуючи т/з Mitsubishi Pajero, д. н. з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Лебединська та вул. Герасима Кондратьєва, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталося зіткнення з т/з Nissan Leaf, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- схемою місця ДТП від 06.05.2025, якою зафіксовано дані щодо місця пригоди на перехресті вул. Лебединська та вул. Герасима Кондратьєва в м. Суми, положення транспортних засобів із відповідними замірами, пошкодження транспортних засобів, дорожні знаки тощо;

- фотографіями з місця ДТП;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , згідно яких він керував т/з та рухався головною дорогою. Під`їжджаючи до перехрестя, на зустріч йому почав виїжджати т/з Mitsubishi Pajero. Намагаючись уникнути зіткнення, почав гальмувати, але зіткнення все ж сталося;

- показаннями ОСОБА_2 , який пояснив, що ДТП трапилося не з його вини, так як перед виїздом на перехрестя він зупинився з метою надання дороги транспортним засобам, які рухалися по головній дорозі, але інший учасник ДТП, маючи достатньо місця для маневру, не вжив заходів для уникнення зіткнення;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 147 від 03.06.2025, згідно якого водій автомобіля Mitsubishi: повинен був діяти відповідно вимог п. 16.11, 10.1 ПДР; мав технічну можливість попередити зіткнення; з технічної точки зору в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 16.11, 10.1 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, т/з. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі поліцейського та постанові судді суду першої інстанції мається посилання на порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, оскільки він дотримався вимог п. 16.11. ПДР, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Так, положеннями п. 16.11 ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху

Зміст терміну «дати дорогу» розкритий у п. 1.10 ПДР, а саме це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Згідно наявного в матеріалах справи відеозапису т/з Mitsubishi Pajero під керуванням ОСОБА_2 під`їжджає до перехрестя та зупиняється о 15:26:16, після чого о 15:26:30 розпочинає рух у напрямку головної дороги та зупиняється о 15:26:32. У цей момент, а саме о 15:26:31, по головній дорозі рухається т/з Nissan Leaf, який гальмує та відбувається зіткнення з т/з Mitsubishi Pajero.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 в недостатній мірі вжив заходів для дотримання п. 16.11 ПДР, оскільки розпочавши рух і зупинившись через дві секунди, він своїм відновленням руху все одно примусив водія т/з Nissan Leaf, який рухався по головній дорозі та мав перевагу, змінити швидкість. Цей факт підтверджується тим, що т/з Nissan Leaf почав гальмування ще під час руху т/з Mitsubishi Pajero та до його зупинки.

Такі дії ОСОБА_2 свідчать про те, що він, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг не дав дорогу т/з Nissan Leaf, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Позиція сторони захисту відносно того, що ОСОБА_2 одразу зупинився після того як побачив т/з Nissan Leaf, який до цього моменту він не спостерігав через обмежену оглядовість перехрестя, жодним чином не спростовує вину ОСОБА_2 .

Зокрема, обмежена оглядовість, навпаки, посилює обов`язок водія, який рухається по другорядній дорозі, оцінювати дорожню обстановку з підвищеною обережністю та утримуватися від будь-якого маневру, якщо він не має повної впевненості в його безпечності. В умовах, коли оглядовість перехрестя є обмеженою, водій повинен зайняти таке положення та обрати таку траєкторію і швидкість руху, які дозволять йому переконатися у відсутності транспортних засобів, що наближаються головною дорогою. У випадку, коли така впевненість відсутня, водій зобов`язаний утриматися від початку або відновлення руху, доки не матиме достатнього огляду та можливості точно оцінити ситуацію.

У даній справі обмежена оглядовість не могла бути підставою для виправдання дій ОСОБА_2 , так як саме вона вимагала від нього більшої обережності та абсолютного дотримання вимоги «дати дорогу». Відновивши рух за умов неповної видимості дорожньої обстановки, він діяв на власний ризик і фактично поставив під загрозу безпеку руху, створивши перешкоду для т/з Nissan Leaf, який мав перевагу згідно з вимогами ПДР. При цьому факт «негайної зупинки» не є обставиною, яка звільняє водія від відповідальності, оскільки ризик створюється саме моментом початку або відновлення руху при неповному огляді. Відновлення руху за умов обмеженої видимості т/з головної дороги вже ставить під загрозу безпеку дорожнього руху, навіть якщо водій намагається зупинитися при наближенні транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_2 , керуючись загальними обов`язками водія щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не повинен був розпочинати маневр, поки не переконається в тому, що він надає дорогу іншим транспортним засобам у такий спосіб, що вони не будуть вимушені вживати заходів для зупинки чи його об`їзду. Недотримання цих вимог підтверджує наявність у діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 16.11 ПДР, яке перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що ДТП сталася внаслідок недотримання водієм т/з Nissan Leaf вимог п. 12.3 ПДР, є необґрунтованими. Надання оцінки діям водія ОСОБА_3 у контексті встановлення причинного зв`язку виходило б за межі предмета даного судового розгляду та порушувало б його права, оскільки суд розглядає виключно протокол, складений щодо водія ОСОБА_2 за порушення п. 16.11 ПДР. Відповідно, і правові висновки мають стосуватися лише його дій.

Крім того, у діях самого ОСОБА_2 встановлено порушення вимог ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками. Ці обставини, незалежно від наявності чи відсутності порушень з боку іншого учасника руху, не спростовують вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З аналогічних підстав не можуть бути прийняті до уваги й твердження про те, що водій т/з Nissan Leaf мав достатньо місця для безпечного проїзду між т/з Mitsubishi Pajero та іншими транспортними засобами, які рухалися у зустрічному напрямку. Такі доводи не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать установленій послідовності подій.

Зокрема, обов`язок забезпечення безпеки проїзду й недопущення створення перешкод покладено саме на водія, який рухається з другорядної дороги та повинен надати дорогу. Оцінка того, чи можна було проїхати між транспортними засобами, не має правового значення в межах п. 16.11 ПДР, оскільки останній спрямований на запобігання самому факту виникнення ситуації, що примушує водія, який має перевагу, вживати будь-яких додаткових заходів.

Аналіз наявного у справі відеозапису свідчить, що водій т/з Nissan Leaf розпочав гальмування саме через появу т/з Mitsubishi Pajero у зоні перехрестя. Тобто, об`єктивно простір для безпечного маневру був зменшений діями ОСОБА_2 і тому умовний «достатній інтервал» сам по собі не усуває факту створення перешкоди та не нівелює обов`язку водія другорядної дороги надати дорогу.

Додатково необхідно зазначити, що чинні ПДР не вимагають від водія, який рухається по головній дорозі, оцінювати можливість маневру між транспортними засобами або об`їжджати перешкоди, створені іншими учасниками руху. Навпаки саме інший водій зобов`язаний утриматися від будь-яких дій, які можуть поставити водія з перевагою перед необхідністю вибору між гальмуванням, зміною напрямку чи небезпечним об`їздом.

Зміст об`єктивної сторони правопорушення в протоколі і посилання на п. 16.11 ПДР є достатнім для правової кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, яка, як було наведено вище, встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР. При цьому апеляційний суд наголошує, що саме ОСОБА_2 здійснював маневр початку руху та повороту ліворуч, тому дотримання ним як водієм т/з усіх імперативних приписів ПДР унеможливило б у даній конкретній дорожній ситуації зіткнення т/з та їх пошкодження, тобто ДТП.

Не можуть бути прийняті і до уваги твердження апеляційної скарги захисника в тій частині, що т/з Mitsubishi Pajero під керуванням ОСОБА_2 не виїжджав на головну дорогу та весь час залишався на другорядній дорозі, що виключає порушення ним п. 16.11 ПДР, оскільки з наведених вище доказів достеменно встановлено, що зіткнення автомобілів сталося на перехрещенні вул. Герасима Кондратьєва та вул. Лебединської, тобто вже за уявними лініями, які позначають початок заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Перебування транспортного засобу в цій зоні означає фактичний в`їзд на перехрестя, де діє обов`язок надання переваги руху.

Для встановлення порушення приписів п. 16.11 ПДР не є обов`язковим повний виїзд транспортного засобу на головну дорогу або завершення маневру. Достатньо самого створення ситуації, за якої водій головної дороги був вимушений змінити швидкість чи траєкторію руху. Саме така ситуація зафіксована у даній справі: водій т/з Nissan Leaf до моменту повторної зупинки т/з Mitsubishi Pajero вже розпочав гальмування.

До того ж, обов`язок «дати дорогу» передбачає не лише утримання від виїзду на головну дорогу, а й утримання від відновлення руху з другорядної дороги доти, доки це не стане абсолютно безпечним. Відновивши рух і створивши перешкоду транспортному засобу, який має перевагу, ОСОБА_2 фактично порушив цей обов`язок, незалежно від того, чи встиг він повністю виїхати на головну дорогу.

Таким чином, аргументи захисту не спростовують установленого факту причинного зв`язку між діями водія т/з Mitsubishi Pajero та подією ДТП. Саме його маневр, розпочатий у момент наближення т/з Nissan Leaf до перехрестя, спричинив необхідність гальмування останнього.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не в повному обсязі та неналежним чином були досліджені надані докази, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а з матеріалів справи вбачається, що всі докази досліджені судом першої інстанції у відповідності до вимог закону, їхній зміст відображений у постанові суду та врахований при ухваленні рішення із наданням відповідної оцінки. Апеляційний суд під час перегляду справи також перевірив ці докази й не встановив обставин, які б свідчили про їхнє неповне чи поверхове дослідження або про викривлення їх змісту.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), а тому апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, а вказаний вище протокол містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона), конкретний пункт ПДР п. 16.11 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання цієї норми ПДР ст. 124 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2025 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника КУЗНЄЦОВА А. С. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов