Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Книша С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 липня 2025 року о 14 год 45 хв, на вул. Набережній, 163 у с. Торчин, Луцького району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, права на справедливий суд. а також права на захист. Стверджує, що розгляд даної справи у суді першої інстанції, усупереч положенням ст. 268 КУпАП, відбувся у його відсутності, що позбавило його процесуальної можливості бути безпосередньо присутнім при її розгляді у суді, заявляти клопотання, надавати докази, користуватись професійною правничою допомогою. Вказує, що постанова судді не містить достатнього та належного обгрунтування його винуватості у вчиненому, у зв`язку із чим, порушує питання про її скасування та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання Столярчука В.В. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, вважаю їх поважними, а наведені у ньому мотиви достатніми для його поновлення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Книша С.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Виходячи із змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 , загалом, не заперечується факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що стверджується сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384259 від 07 липня 2025 року, у якому зафіксовано наявні у нього ознаки стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому пробудльовано ознаки такого стану; відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення таз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 .

Ураховуючи усе вищевикладене у своїй сукупності та взаємозв`язку, вважаю висновки судді про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильно установленими поліцейськими та підтвердженими судом.

Основні мотиви поданої ОСОБА_1 скарги зводяться до твердження про порушення права на захист через розгляд даної справи у його відсутності.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 зазначено про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.

Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог процесуального закону.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Матеріалами справи стверджується, що за адресою місця проживання ОСОБА_1 , яку він повідомив поліцейським, при оформленні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, направлялась судова повістка про виклик до суду, а за номером мобільного телефону сформоване відповідальною особою SMS (повідомлення) щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення» на 18 вересня 2025 року 10:30 по справі № 161/14586/25 (провадження № 3/161/4694/25), яке доставлене адресату: 30 липня 2025 року 19:26.

З огляду на викладене, ураховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю, що суддею вжито належних та достатніх процесуальних заходів для сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду даної справи у місцевому суді.

Відтак, підстав стверджувати про порушення права першого на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Окрім того, ОСОБА_1 не обмежений у реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі, права на захист, при розгляді даної справи у апеляційному суді, який фактично здійснюється за правилами розгляду справи у місцевому суді. Однак, на розгляд даної справ не з`явився і в суд апеляційної інстації.

Через її безпідставність, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення. а постанова судді першої інстанції без зміни.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року.

Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року стосовно нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: