ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2934/25 Справа № 204/9796/25 Суддя у 1-й інстанції - Безрук Т. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Годько І.О., на постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника Хандога В.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Годько І.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 449259, 18 серпня 2025 року о 12:20 у м. Дніпрі по вул. Степана Бандери, 8А водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 , та під час перестроювання вліво не дав дорогу слідувавшому по смузі, на яку він перестроювався, мотоциклу «Ямаха», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову суду скасувати, винести нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що матеріалами справи та наявним відеозаписом з місця ДТП чітко вбачається порушення п.10.3 ПДР ОСОБА_2 . Зазначає, що з наявного в матеріалах справи відео моменту ДТП вбачається, що в момент зіткнення ТЗ Фольксваген здійснював маневр перестроювання в ліву смугу, а ТЗ Ямаха вже був на лівій смузі. Вважає, що ОСОБА_2 порушено п.10.3 ПДР, що призвело до зіткнення з ТЗ Ямаха, оскільки ОСОБА_2 не переконався у безпечності перестроювання у ліву смугу, не включив покажчик повороту у бік перестоювання, внаслідок чого скоїв зіткнення з мотоциклом Ямаха АЕ3001JB. Зауважує, що мотоцикл Ямаха здійснював випередження транспортного засобу ВАЗ червоного кольору відповідно до п.1.10 ПДР. Крім того, з відеозапису та протоколу огляду місця ДТП вбачається, що у ТЗ Фольксваген механічні пошкодження в лівій задній стороні, зокрема, ліва фара та ліве крило. Наголошує, що в момент зіткнення ТЗ Ямаха знаходився в положенні прямолінійно напрямку дорожнього руху, а ТЗ Фольксваген під кутом 45 градусів відносно напрямку дорожнього руху, що також підтверджується відеозаписом. Вважає, що зазначені факти свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 10.3 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху та чи знаходиться це порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , наданих у суді першої інстанції та в апеляційному суді, 18.08.2025 року він рухався по вул. Степана Бандери в м. Дніпрі на автомобілі «Фольксваген Поло», державний номер НОМЕР_1 . Дорожньо-транспортна пригода сталася практично навпроти житлового комплексу «Баку», куди він звернувся з метою отримання відеозаписів з камер відео спостереження. З вказаних відеозаписів вбачається, що він на автомобілі «Фольксваген Поло» рухався в невеликою швидкістю по вул. Степана Бандери від пр. Д.Яворницького в напрямку пр. Лесі Українки. Позаду нього на відстані приблизно 10 метрів з невеликою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ червоного кольору. Оскільки автомобіль білого кольору, який рухався попереду його автомобіля, почав гальмувати, він, переконавшись, що у лівій смузі знаходиться тільки автомобіль ВАЗ, червоного кольору, якому ОСОБА_2 не створює перешкоди, увімкнув покажчик лівого повороту і почав повільне перестроювання у ліву смугу для руху. У цей час водій мотоциклу рухався на великій швидкості у крайній правій смузі руху, здійснив обгін автомобіля ВАЗ червоного кольору з правого боку, і продовжуючи рух, виїхав у смугу руху, якою рухався ОСОБА_2 , та здійснив наїзд на задню частину автомобіля «Фольксваген Поло», яким він керував. На його думку, він належним чином виконував вимоги ПДР, і якби водій мотоцикла не допускав порушення ПДР, дорожньо-транспортної події б не сталось.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються дослідженим відеозаписом з камер відеоспостереження, з якого слідує, що у той момент, коли автомобіль «Volkswagen» під керуванням водія ОСОБА_2 закінчив маневр перестроювання з лівої смуги у праву, транспортний засіб «Yamaha» під керуванням водія ОСОБА_1 почав здійснювати маневр перестроювання, однак на даній смузі вже здійснював рух автомобіль «Volkswagen». У той момент, коли автомобіль «Volkswagen» вже здійснював рух у правій смузі для руху, а транспортний засіб «Yamaha» почав маневр перестроювання не неї, сталося зіткнення.

Викладене також підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу огляду місця події, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулась ДТП, локалізація пошкоджень транспортних засобів, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

Аналізом досліджених відеозаписів, у сукупності з протоколом огляду місця події, спростовано факт порушення водієм ОСОБА_2 п.10.3 ПДР та встановлено, що першим маневр перестроювання з правої на ліву смугу для руху здійснив саме водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Volkswagen», та у короткий проміжок часу за ним на ту ж ліву смугу для руху здійснив маневр перестроювання і водій транспортного засобу «Yamaha», яким керував водій ОСОБА_1 .

Таким чином, з наведеного у сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.3 ПДР, відповідно до якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, оскільки при перестроюванні у ліву смугу для руху вона ще не була зайнята транспортним засобом «Yamaha» під керуванням водія ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанцій критично відноситься до пояснень представника потерпілого ОСОБА_3 , наданих в суді першої інстанції, про те, що мотоцикл ЯМАХА АЕ3001ЈВ рухався з невеликою швидкістю та не здійснював обгін, оскільки в апеляційному суді потерпілий ОСОБА_1 визнав, що їхав з перевищенням швидкості 60 км./год.

Крім того, з пунктів 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України слідує, що перед початком руху водій зобов`язаний пам`ятати, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху.

З викладеного слідує, що водій ОСОБА_2 міг розраховувати на те, що перед початком маневру водій ОСОБА_1 належним чином переконається, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

На переконання апеляційного суду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні п. 10.3 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаного правила ОСОБА_2 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з точки зору достатності доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді про закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Годько І.О., - залишити без задоволення.

Постанову Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот