Справа № 163/1931/25
Провадження № 3/163/1105/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

розглянувши направлений відділом організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області протокол серії ЕПР1 №428440 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 20 серпня 2025 року о 00:55 годині на 488 кмавтодороги М07 керуючи автомобілем Тойота, номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Мулявка О.В. в судове засідання не з`явились; будь-яких заяв, клопотань з приводу розгляду справи не подали, хоча належним чином повідомлялись про час та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного повідомлення в електронному кабінету.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, особа, яка притягується до відповідальності, має сприяти розгляду справи, оскільки вона є найбільш зацікавленою в її розгляді.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що "…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...", тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За обставин даної справи ОСОБА_1 та його захиснику Мулявці О.В. було надано більш ніж достатньо часу (з 04 вересня 2025 року) як для можливості прийти на слухання справи або подати заперечення проти протоколу, чого останніми зроблено не було.

З урахуванням, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою (ст.268 КУпАП), розгляд цієї справи проведено за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи, констатуючи, що судом було забезпечено можливість реалізацію права на захист.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився як за допомогою технічного засобу на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доказами винуватості до протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду, рапорт поліцейського, витяг з ІКС ІПНП та довідку про наявність посвідчення водія, відеозапис.

З дослідженого відеозапису події, суд беззаперечно установив, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в подальшому відмовився проходити такий огляд і в лікарні. Зокрема, на відеозаписі о 1 год. 58 хв. зафіксовано, що ОСОБА_1 однозначно заявляє про небажання проходити огляд ані у поліцейського, ані у лікаря.

Враховуючи характер правопорушення, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого порушника, так і для інших учасників дорожнього руху та особу порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

З порушника згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Несплата штрафу є підставою для примусового виконання постанови про стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета