ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2501/25 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження №33/807/880/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Баришнікова А.Г., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Грекова Д.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Грекова Д.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025 року, якою провадження в справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 261686 від 4 березня 2025, ОСОБА_1 було інкриміновано, що 4 березня 2025 року о 07 годині 20 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Стефанова, буд. 30 він, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора по вул. Українській на перехресті з вул. Стефанова, не надав безперешкодний проїзд спец транспорту Автоспецпром 18/Y05СО/510, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бригаді ШМД з увімкненими звуковими та світловими спецсигналами під керуванням водія ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

Разом з тим, дослідивши надані докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ними не доведено порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 3.1, 3.2 ПДР України і закрив провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Греков Д.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, судом неповно з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які встановлюють наявність в діях водія ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наголошує, що в оскаржуваній постанові, закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції зазначив про те, що беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 суду не надано, а відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не доведена.

Дані висновки суду апелянт вважає помилковими, оскільки, вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, в діях останнього наявні як склад так і подія інкримінованого адміністративного правопорушення.

Наголосив, що ОСОБА_2 займає посаду водія в КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР. В момент події водій ОСОБА_2 здійснював невідкладне завдання з перевезення тяжкого хворого до лікарні, в свою чергу переконався в безпеці дорожнього руху згідно п. 3.1. ПДР України, оскільки фактично під`їжджаючи до перехрестя, яке є територіально немалим, бачив, що перехрестя було порожнім. Однак, заїхавши на перехрестя, з незрозумілих обставин, не надаючи перевагу оперативному транспортного засобу, як того прямо вимагає п. 3.2. ПДР України, з правої сторони відносно водія ОСОБА_2 різко здійснив рух автомобіль «Daewoo Lanos», тобто з вул. Української, з якої він виїжджав, в бік вказаного перехрестя.

Стверджує, що фактично водій автомобіля «Daewoo Lanos» мав технічну можливість уникнути ДТП, але не надав перевагу оперативному транспортному засобу, що й стало наслідком пригоди.

Наполягає, що водій ОСОБА_1 не міг не бачити автомобіль швидкої медичної допомоги АВТОСПЕЦПРОМ, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , із звуковими та світловими спец сигналами, а отже останній не виконав вимог п.3.2 ПДР України та створив перешкоду, дорогу та безперешкодний проїзд спеціалізованому транспортному засобу не надав. Разом із цим, всі інші водії транспортних засобів до моменту зіткнення з автомобілем швидкої медичної допомоги виконали вимоги п. 3.2 ПДР.

Наголосив, що комплексний аналіз положень ПДР свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог, в тому числі розділу 8 ПДР, за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу.

Як вбачається з фактичних обставин, що підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 керував автомобілем швидкої медичної допомоги, який пересувався з увімкненим проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом. Тобто, умови, які б надавали водію швидкої допомоги право відступити від вимог розділу 8 (крім сигналів регулювання), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 ПДР, мали місце.

Отже вважає, що вказана обставина зумовлювала виникнення у водія автомобіль «Daewoo Lanos» прямого обов`язку неухильного виконання ним п.3.2 ПДР щодо надання ним безперешкодної переваги в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 . А тому, саме невиконання водієм автомобіля «Daewoo Lanos» вимог п. 3.2., та зокрема п. 2.3. ПДР України й стало причинно-наслідковим зв`язком ДТП.

Зазначені відомості підтверджуються і схемою ДТП, фотознімами пригоди, які свідчать про те, що водій автомобіля «Daewoo Lanos» не мав об`єктивних перешкод для своєчасного виявлення автомобіля швидкої медичної допомоги і своєчасного належного виконання ним вимог п.3.2 ПДР.

Також вказав, що в даній справі проведена судова інженерно-транспортна експертиза від 6 червня 2025 року, за результатами висновку якого встановлено, що водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_3 у цій ДТП повинен був діяти відповідно вимогам п. 3.2. ПДР України, відповідно до якого у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Крім того, експертом було встановлено, що водій ОСОБА_2 міг відступати від вимог п. 8.7.3. (є) ПДР України.

Зауважує, що дії водія ОСОБА_2 згідно обставин події не створювали жодної аварійної ситуації, водій ОСОБА_2 перед перехрестям збавив швидкість, автомобіль швидкої медичної допомоги мав переважне право руху, а інші учасники дорожнього руху, в свою чергу повинні дотримуватись загальних правил дорожнього руху та забезпечити автомобілю швидкої медичної допомоги безперешкодний проїзд, що і зробили інші водії, окрім водія ОСОБА_4 .

Таким чином вважає, в діях водія ОСОБА_5 наявний склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку із вищевикладеним, просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 . Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладення на нього штрафу в розмірі 850 гривень, стягнути судовий збір.

Враховуючи належне повідомлення потерпілого ОСОБА_2 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його представника - адвоката Грекова Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Баришніков А.Г., які зазначили про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_2 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи, представник ОСОБА_2 адвокат Греков Д.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вважає, що водієм ОСОБА_1 порушено п. 3.2, 2.3 ПДР України, оскільки він не був уважним, не стежив за змінною дорожньої обстановкою, що в сукупності і призвело до настання ДТП.

Захисник ОСОБА_1 адвоката Баришніков А.Г. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що оскаржувана постанова суду є законною та такою, що ґрунтується на матеріалах справи. Наголосив, що протокол складений тільки за порушення п. 3.2 ПДР України, однак експерт не встановив в діях ОСОБА_1 порушення інкримінованих йому в протоколі пунктів ПДР України. В той же час встановлено невідповідність ПДР в діях ОСОБА_2 . Акцентував увагу на те, що ОСОБА_1 здійснював рух на зелений сигнал світлофору. Водії спецтранспорту мають право проїхати на червоний сигнал світлофора, але за певних обставин. ОСОБА_2 бачив припаркований для нього справа автомобіль, тобто розумів, що огляд був обмежений. Проте, не впевнився у безпеці свого руху. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що водій ОСОБА_2 здійснював рух з увімкненими звуковими та світловими спец сигналами.

ОСОБА_1 підтримав доводи свого захисника, постанову суду просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується вст. 251 КУпАП.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки аналізом сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, встановлена відсутність порушень з боку ОСОБА_1 вимог ПДР України, а відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не доведена.

Суддя апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених в постанові судді районного суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №261686 від 4 березня 2025 року вбачається, що 4 березня 2025 року о 07 годині 20 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Стефанова, буд. 30, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора по вул. Українській на перехресті з вул. Стефанова, не надав безперешкодний проїзд спец транспорту Автоспецпром 18/Y05СО/510, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бригаді ШМД з увімкненими звуковими та світловими спецсигналами під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.п. 3.1, 3.2 ПДР України, зокрема те, що він керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора по вул. Українській на перехресті з вул. Стефанова, не надав безперешкодний проїзд спец транспорту Автоспецпром 18/Y05СО/510, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бригаді ШМД з увімкненими звуковими та світловими спецсигналами під керуванням водія ОСОБА_2 .

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 3.1 ПДР України надає водіям оперативних транспортних засобів при виконанні невідкладного службового завдання право відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальників), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжувальних них транспортних засобів).

У розумінні пункту 3.2 ПДР України спеціальні світлові сигнальні пристрої на оперативних транспортних засобах вмикаються у разі виконання водіями таких транспортних засобів невідкладних службових завдань, у результаті яких можуть виникнути ситуації, що вимагають відхилення від вимог розмітки, знаків або правил проїзду перехресть, у таких ситуаціях водії оперативних транспортних засобів зобов`язані переконатися в безпечності виконуваного ними маневру.

Розділ 16 ПДР України регулює проїзд перехрестя.

Отже, водію оперативного транспортного засобу при виконанні невідкладного службового завдання в силу положень пункту 3.1 ПДР України надано право відступати від вимог розділу 16 (проїзд перехрестя) за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху; відповідно, на водіїв інших транспортних засобів, для яких наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом створює перешкоду для руху, положеннями пункту 3.2 ПДР України покладається обов`язок дати дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, надав пояснення щодо обставин ДТП та серед іншого зазначив, що спец транспорт Автоспецпром 18/Y05СО/510, реєстраційний номер НОМЕР_2 , бригаді ШМД під керуванням ОСОБА_2 здійснював рух з включеним світловим маячком синього кольору, без звукового сигналу. Він почав гальмування одразу після того, як в його полі зору (наскільки це було можливо через наявність інших двох транспортних засобів зліва) з`явились миготливі маячки синього кольору, що він зрозумів як рух спеціального транспортного засобу. Спец сигналу від вказаного автомобілю не було. Оскільки це була рання пора доби, дорожнє покриття було слизьким, уникнути ДТП через застосування гальмування видалося неможливим. Від моменту коли він побачив миготливі (проблискові) маячки спец авто до застосування гальмування пройшло не більше 1.0 секунди. Після цього майже одразу (в межах від 1 до 2 секунд) відбулося ДТП.

Натомість, ОСОБА_2 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що в день ДТП, він доставляв у лікарню важко хворого. Коли їхав увімкнув звуковий сигнал. ОСОБА_1 не надав йому перевагу, тому вважає, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, у зв`язку з чим сталась ДТП

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 4 березня 2025 року та фотознімках події зафіксована ділянка дороги, на якій сталася ДТП, напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення.

Слід зазначити, що схема ДТП пригоди не містить відомостей, які б підтверджували факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , а свідчить лише про наявні пошкодження транспортних засобів внаслідок дорожньої-транспортної пригоди.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Баришнікова А.Г. та постановою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 9 квітня 2025 року, з урахуванням вимог ст. 273 КУпАП, у даній справі було призначено судову інженерно-транспортну експертизу.

Висновком експерта від 6 червня 2025 р. за № СЕ-19/108-25/9497-ІТ, через недостатність необхідних вихідних даних, не встановлено порушення водієм ОСОБА_1 пунктів, 3.1, 3.2 ПДР України, що інкримінується останньому та не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, висновки експерта засвідчують про недоведеність факту наявності в діях водія ОСОБА_1 порушень складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП по факту якого складений протокол серії ЕПР №261686 від 4 березня 2025 року.

Таким чином, досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення не підтверджують доводів апеляційної скарги адвоката Грекова Д,В. про те, що винним у вчиненні ДТП, є саме водій ОСОБА_1 .

Отже, на переконання судді апеляційного суду слід визнати вірними висновки судді суду першої інстанції про недоведеність того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 3.2 ПДР України, які б перебували у прямому причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженнями, що вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, наведені в апеляційних скаргах твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційних скарг.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Грекова Дмитра Валерійовича, залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2501/25