№ 3/756/5281/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ковальова В.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Оболонського УП ГУНП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ВАВ №633922 від 09 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , в повному обсязі не виконує свої батьківські обов`язки, це виражається у тому, що його неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.10.2025 принципово не повернулась до дому, ходила по вулиці та на телефонні дзвінки батька не відповідала, зранку додому теж не повернулась, чим порушила ст. 150 СК України.

Дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Подав заяву без участі та письмові пояснення, де зазначає, що дитина неодноразово зникала з місця постійного проживання з матір?ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Про місце свого перебування батьків не повідомляла, на зв`язок не виходила. Телефонні номери батьків завжди в дитини заблоковані, повідомлення в месенджери не читає. Тому ОСОБА_1 , подав дитину в розшук по 102. Дитина була поставлена на профілактичний облік від 19.08.25 в Оболонській поліції ювенальної превенції як «дитина - втікач», також на облік в «Службі в справах дітей» (довідка з юв. поліції від 09.09.25, довідка зі сл. в спр. дітей від 22.08.25 № 190). Один раз на тиждень, дитина з батьками ходить до Оболонської поліції ювенальної превенції і пише пояснення, також до «Служби в справах дітей». До дитини залучені психологи зі служби в справах «Сім?ї та молоді». 03.09.25, ОСОБА_2 , сіла на потяг і вирушила до міста Краматорськ, не повідомивши батьків, на зв`язок не виходила. Був змушений знову подати дитину в розшук по 102 коли вона не з?явилась додому, до комендантської години і навіть до 6 ранку (додаток 8). Завдяки злагодженим діям працівників поліції, дитину зняли з потягу в м. Краматорськ 04.09.25 і доставили до відділку поліції ювенальної превенції м. Краматорськ. Потім 05.09.25 мати дитини, ОСОБА_3 , приїхала до Краматорську і забрала доньку до Києва вже на потязі (копії білетів на зворотній потяг - додаток 9). Всім необхідним донька забезпечена, їжа купується для виключно на її замовлення і тільки в закладах харчування. Батько проплатив їй курси навчання в автошколі «Карат» одразу на 2 категорії А і A1 (додаток 10). До заяви додаються додатки переписки з донькою підтвердження поведінки що демонструється нею коли перебувала в м. Краматорськ 05.09.2025 (додаток 1-7), переписка з співробітником ювенальної поліції м. Краматорськ (додаток 9). Просив пояснення враховувати й закрити справу.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 245 КпАП України визначено, що серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Як убачається зі змісту вказаного протоколу серії ВАВ №633922 від 09 жовтня 2025 року, при викладенні суті вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КпАП України, у ньому вказано, ОСОБА_1 , в повному обсязі не виконує свої батьківські обов`язки, це виражається у тому, що його неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.10.2025 принципово не повернулась до дому, ходила по вулиці та на телефонні дзвінки батька не відповідала, зранку додому теж не повернулась, чим порушила ст. 150 СК України. З матеріалів справ до протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП працівниками СЮП не долучено жодних доказів (документів, актів, пояснень) на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 9.06.2011 року, та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року).

Отже, при оформленні матеріалів справи працівниками поліції не було зібрано й в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 , в повному обсязі не виконує свої батьківські обов`язки, це виражається у тому, що його неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 08.10.2025 принципово не повернулась до дому, ходила по вулиці та на телефонні дзвінки батька не відповідала, зранку додому теж не повернулась, чим порушила ст. 150 СК України.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя В. М. Ковальова