Провадження №3/463/2132/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, безробітної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 8 листопада 2025 року о 18:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї мами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме виражалася нецензурною лайкою в її бік, погрожувала фізичною розправою, штовхала її та вдарила по голові рукою, чим завдала шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Матеріали даної справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 14 листопада 2025 року з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л., матеріали були призначені до розгляду в судовому засіданні.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання 17 листопада 2025 року та 2 грудня 2025 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування судових повістко за номером мобільного телефону останньої, вказаним в протоколі, що стверджується довідками про доставку їй таких 14 та 18 листопада 2025 року.

При цьому з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена працівниками поліції, що розгляд адміністративної справи за такими відбудеться у Личаківському районному суду м. Львова.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибула, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористалась.

Оскільки ОСОБА_1 знала, що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, була повідомлена працівниками поліції, що розгляд даної справи здійснюватиметься Личаківським районним судом м. Львова, була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання повторно не з`явилась, до участі у справі захисника не залучила, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерувала, вину та факт вчинення правопорушення не заперечила, а тому, з урахуванням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

Так ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

А згідно з п. 17 даної статті Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так факт вчинення ОСОБА_1 фізичного та психологічного домашнього насильства щодо її мами ОСОБА_2 , а відтак вина у вчиненні правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955565 від 8 листопада 2025 року; відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейський №470379 та №471312; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №023322 від 8 листопада 2025 року, складеним щодо ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням нею фізичного та психологічного домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 8 листопада 2025 року, згідно з якою встановлено високий ризик небезпеки вчинення кривдницею ОСОБА_1 вчинення домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_2 ; рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП у Львівській обл. ДПП Хораца Л. від 8 листопада 2025 року щодо обставин відпрацювання виклику; заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 8 листопада 2025 року, у яких остання вказує, що 8 листопада 2025 року близько 18 год. її донька ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не хотіла пускати її додому, виганяла, нецензурно виражалася в її бік, погрожувала їй фізичною розправою та вдарила її кулаком по голові, систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру; карткою обліку адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що щодо ОСОБА_1 11 грудня 2024 року було складено протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, рішення щодо яких було прийнято Личаківським районним судом м. Львова та накладено на неї адміністративне стягнення.

Так судом встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2024 року у справі №463/11871/24, провадження №3/463/2768/24, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні 11 грудня 2024 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме порушення термінового заборонного припису щодо перебування за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 , накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124165092).

Окрім того, постановою Личаківського районного суду м. Львова від 8 лютого 2025 року у справі №463/11925/24, провадження №3/463/188/25, ОСОБА_1 знову було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у тому, що остання 12 грудня 2024 року вчинила психологічне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , обрано їй покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125234377).

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушниці, зокрема те, що така вже двічі притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, за що на останню були накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафу, однак на шлях виправлення не стала, правопорушення вчинила в стані сп`яніння, що згідно з п. 6 ст. 35 КУпАП є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, а також що остання є безробітною, вважаю, що застосування до правопорушниці адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті не забезпечить виховання її в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також не зможе запобігти вчиненню нею нових правопорушень, відтак з врахуванням того, що правопорушниця не працевлаштована, до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт на мінімальний строк, визначений санкцією статті.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.