Дата документу Справа № 314/3873/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/1174/25Головуючий у 1-й інстанції Швець О.В.
Єдиний унікальний №314/3873/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Зіменко О.В. (в режимі відеоконференції), яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зіменко Олени Володимирівни на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 21.08.2025 року о 16 год. 15 хв. по вул.Центральній, 345 у с.Матвіївка водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ 21103» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинила повторно після того, як протягом року 03.02.2025 року постановою уповноваженої особи серії ЕНА №3998055 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винною за ч.5 ст.126 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Зіменко О.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Судом не враховано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі та належного повідомлення ОСОБА_1 , що позбавило її права скористатися допомогою захисника, надати заперечення та бути присутньою у судовому засіданні. Матеріали провадження не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. За викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин автомобілем керувала інша особа ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 перебувала на задньому (пасажирському) сидінні транспортного засобу та пересіла на водійське вже після того, як ОСОБА_2 пішов до магазину. У салоні транспортного засобу на передньому сидінні також перебував пасажир ОСОБА_3 . Транспортний засіб рух не здійснював, двигун було вимкнено. Відомості про технічні засоби відеозапису у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні. Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

На переконання захисника, вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги її було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення. Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за її відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Зіменко О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , і яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 дійсно не була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції. Між тим, апеляційний суд звертає увагу, що районний суд намагався повідомити особу, яка притягається до адміністративного правопорушення, про час та місце розгляду справи та направляв повістку ОСОБА_1 за вказаною нею адресою місця проживання. Відомості про інші засоби зв`язку із ОСОБА_1 на момент розгляду справи судом першої інстанції були відсутні.

В подальшому через захисника Агафоновою Л.А. було реалізовано її право на апеляційне оскарження судового рішення. Захисникові було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не була обмежена у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутньою в апеляційному суді, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, зазначеними вище правами не скористалась, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надано. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №429947 від 21.08.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року;

- постанові уповноваженої особи Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3998055 від 03.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи такого права;

- довідці про повторність вчиненого адміністративного правопорушення за ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 та про відсутність у неї посвідчення водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Відеозапис події має істотне значення для правильного вирішення даної справи, адже містить достовірні дані про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення. При цьому, склад передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення не вимагає встановлення з наданого відеозапису даних, на які впливав би факт специфічних характеристик технічного засобу, найменування якого містяться у графі 11 протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доводів на спростування обставин відсутності у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права керування транспортними засобами в апеляційній скарзі не наведено.

Аргументи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи.

Апеляційний суд зважає на те, що відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5539803 від 21.08.2025 року за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення правил користування ременем безпеки, яким водій ОСОБА_1 не була пристебнута під час керування транспортним засобом, обладнаним таким засобом пасивної безпеки (а.п.3).

Вказане рішення суб`єкта владних повноважень, яким, з-поміж іншого, було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час події, що сталася 21.08.2025 року, є нескасованим. Відомостей про оскарження постанови уповноваженої особи у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.

Разом з тим, апеляційним судом було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис та встановлено, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом абсолютно не заперечувала. На вимогу працівника поліції надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повідомила, що має лише паспорт громадянина України. В подальшому пасажир, який знаходився на передньому сидінні, передав техпаспорт на автомобіль ОСОБА_1 , яка пред`явила даний документ працівнику поліції. Остання відповіла уповноваженій особі, чого не була пристебнута паском безпеки та при цьому не зазначала, що вона не керувала даним автомобілем. На іншу особу, як на водія, у тому числі й на вказану захисником в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не посилалась. Крім того, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 достовірно відомо про заборону керувати транспортним засобом за відсутності у неї посвідчення водія відповідної категорії. У подальшому водій ОСОБА_1 зазначила, що їй зрозуміло суть вчинених нею передбачених ч.5 ст.121, ч.5 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень.

Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, і що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом під час події, що сталася 21.08.2025 року.

Водночас посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у співвідношенні із доводами захисника про відсутність доказів керування транспортним засобом та із позицією сторони захисту про те, що під час вказаної події автомобілем керувала інша особа, на переконання апеляційного суду, є суперечливими та протилежними за змістом.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Зіменко Олени Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар