КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4575/2025
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 11 вересня 2025 року апеляційну скаргу захисника Кучеренка Д. В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

02 липня 2025 року постановою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 к на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 19 квітня 2025, близько 19 год. 30 хв., у м. Києві, по вулиці М. Міхновського, буд. 35, керував автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кучеренко Д. В. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, розгляд проведено неповно.

Апелянт вважає, що судом не взято до уваги порушення поліцейських під час оформлення матеріалів справи та відсутність передумов здійснювати пропозицію проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також зазначає, що працівниками поліції при оформленні матеріалів було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку проведення медичного огляду.

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що останній не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем.

Додатково апелянт вказує, що підстав направляти ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки останній поводив себе згідно обстановки, не перебував у стані сп`яніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кучеренка Д.В.., заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2025 року серії ЕПР1 № 305626, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2025, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі від 19.04.2025 року серія ЕНА № 4540894, відеозапису з бодікамери поліцейського.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2025, о 19 год. 30 хв. в м. Києві по бул. Миколи Міхновського, 35, керував автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України. Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зафіксовані на відеозаписі, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля з увімкненим покажчиком аварійної зупинки. В ході спілкування поліцейські пояснили, що його зупинено, згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», попросили надати документи та запропонували ОСОБА_1 вийти з автомобіля для перевірки можливих ознак наркотичного сп`яніння, таких як реакція зіниць на світло. Поліцейські повідомили, що вже вбачають дві ознаки наркотичного сп`яніння, такі як підвищена жвавість, тремтіння рук. ОСОБА_1 відмовився виходити з автомобіля. Не заперечував проти проходження огляду на місці, однак їхати до медичного закладку не виявив бажання. Поведінка ОСОБА_1 була розцінена поліцейськими як відмова проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є такими, що спростовуються наданими до апеляційного суду матеріалами.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло ; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук. Вирішення питання щодо їх наявності чи відсутності відноситься до компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є неспроможними.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП та Інструкції та Порядку проведення медичного огляду, не знайшли свого підтвердження під час перегляду матеріалів справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника Кучеренка Д. В. про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кучеренка Д. В. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук