Провадження № 3/127/7091/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Березовська О. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності не притягалась, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

23.10.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГП №126140, 14.10.2025 об 11 год. 47 хв. в АДРЕСА_2 громадянка ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 14.10.2025 об 11 год. 47 хв. в м. Вінниця, вул. Стрілецька, буд. 12, в приміщенні КЗ «Вінницький ліцей №6» вчинив дрібне хуліганство, а саме навмисно справив свою фізіологічну потребу на стіни туалету навчального закладу, чим порушив громадський порядок, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, оскільки вважає, що належним чином виконує батьківські обов`язки. З сином провела виховну бесіду. Син пояснив, що старші хлопці справили нужду на підлогу в туалеті, її син не зміг підійти до унітазу, тому став на нього зверху ногами та, справляючи нужду, не попав в унітаз, а попав на стіну. З його слів, він не подумав, що так не можна робити. Обіцяв, що більше він не буде так робити, зрозумів, що так не можна.

В судовому засіданні як свідок була допитана ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що вона працює в КЗ «Вінницький ліцей №6» вчителем. В середині жовтня, приблизно 14 числа, десь об 11 год. 35 хв. 11 год. 40 хв. прозвучав сигнал повітряної тривоги, усі діти пройшли до укриття. До неї в укритті підійшла інша вчитель ОСОБА_5 , яка сказала, що в чоловічому туалеті щось відбувається. ОСОБА_4 підійшла до дверей, постукала та заглянула всередину, де учень 8 А класу ОСОБА_6 знімав на відео ОСОБА_2 , коли той справляв свої фізіологічні потреби на стіни туалету. Відео було вилучено після того як закінчилася повітряна тривога. Вона повідомила ОСОБА_7 про інцидент та разом з нею попросили учнів показати їм відео та надіслати його їм. На відео було видно, що ОСОБА_8 навмисно справляв нужду на стіни. ОСОБА_8 сказав, що надав згоду на зйомку ОСОБА_9 , який пояснив свій вчинок тим, що вони так «дуркували», а ОСОБА_10 , що вони це зробили «просто». Не пояснював, що випадково, не виправдовувався. ОСОБА_10 потребує постійного контролю, має девіантну поведінку: де якась бійка, де щось розбили, там є ОСОБА_8 . Внутрішній протокол в ліцеї щодо його поведінки складали неодноразово.

Дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 суд доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 184КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає в ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Диспозиція зазначеної статті КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів.

Відповідально положень ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії Серія ГП №126140 від 20.10.2025 (а. с. 1), рапортом інспектора відділу «Служби освітньої безпеки» УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції В. Чуприни (а. с. 2), копією доповідної ОСОБА_4 (а. с. 6), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 (а. с. 7, 8, 9), які аналогічні фактичним обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення від виховання малолітньої дитини, що підтверджується доказами, дослідженими судом.

При призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника, яка правопорушення вчинила вперше, вину не визнала, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалітом ІІІ групи, обставини, що обтяжують відповідальність суддею не встановлені, та вважає, що до неї слід застосувати стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження. Суд не вбачає підстав для накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст.4З Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, статтями 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

На постанову може бути подана скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА