ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/17/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Янукян Л.Х. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, мешканець АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 04 грудня 2023 року о 00 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X53FB7106, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Академіка Павлова, 18А в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест», результат 0,52 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, згідно з якими: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В своїй апеляційній скарзі захисник Янукян Л.Х. просила судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, що, на її думку, свідчить про те, що останній не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Поряд з цим, захисник вказувала на невідповідність дій працівників поліції вимогам чинного законодавства під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме щодо порушення використання технічних приладів та порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння. зазначала, що працівники поліції не роз`яснили Давішньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Посилалась також на практику ЄСПЛ. Зазначала, що суд першої інстанції формально розглянув цю справу та не надав належної оцінки усім обставинам справи.

Належить врахувати, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, який виконує бойові завдання, безпосередньо пов`язані з відсіччю збройній агресії рф, а тому особисто приймаи участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не мав фактичної можливості.

Враховуючи наведене, а також об`єктивні відомості, які містяться в заявах захисника про відкладення апеляційного розгляду, розгляд апеляційної скарги захисника Янукян Л.Х. неодноразово відкладався для забезпечення учасникам судового розгляду конституційних засад доступу до правосуддя.

Проте, 01 грудня 2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Янукян Л.Х., в якій вона просила розглянути її апеляційну скаргу без її участі.

Належить взяти до уваги, що між ОСОБА_1 та адвокатом Янукян Л.Х. укладено договір про надання юридичної допомоги 29.01.2024 року, що свідчить про те, що між ними в повному обсязі узгоджена позиція захисту, що також свідчить про те, що ОСОБА_1 обізнаний про процесуальні дії адвоката Янукян Л.Х. під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вимоги ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та його захисника Янукян Л.Х.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суб`єктивні твердження та доводи сторони захисту не спростовують відомості протоколу та решти матеріалів, виходячи з наступного.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; результаті тесту газоаналізатора Драгер; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленні водія на огляд; рапорті працівника поліції, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння з згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер. Результат огляду 0,52 проміле.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями протоколу, про що свідчить його власноручний підпис та письмові пояснення у цьому протоколі у відповідних графах.

Відповідно до положень ч.1 ст. 267 КУпАП, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння, може бути оскаржено заінтересованої особою у вищестоящий орган (вищестящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не зверталися до суду в порядку КАС України, а також не зверталися до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 скориставшись своїм правом на захист шляхом укладення угоди про правову допомогу із адвокатом, не скористався своїм правом на оскарження дії працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними стосовно ОСОБА_1 протоколу, а також відсутність будь-яких рішень компетентних державних органів щодо незаконності дій працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цьому протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору Драгер, вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 0,52 проміле (арк. 4).

Відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 7) вбачається, що 04.12.2023 року за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, 17 за порушення комендантської години було зупинено авто БМВ під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, а також порушення мови. Пройти освідування на місці зупинки ТЗ погодився за допомогою алкотестера Драгер. Результат позитивний 0,52 проміле. Авто залишилось на місці зупинки без порушення ПДР.

Враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту на дії працівників поліції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані працівником поліції у рапорті заслуговують на увагу та можуть бути використані у якості доказів у цій справі.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 3).

З відомостей цього відеозапису вочевидь вбачається, що під час дії комендантської години працівники поліції з використанням проблискових маячків червоного кольору зупинили автомобіль БМВ під керуванням ОСОБА_1 .

Такі відомості відеозапису вочевидь спростовують твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Отже, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому саме він є водієм.

Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції під час перевірки особистих документів та документів на транспортний засіб встановили у ОСОБА_1 існування ознак алкогольного сп`яніння. після цього працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що «…вживав вчора». Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору Драгер або у закладі охорони здоров`я. Також працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, стосовно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та роз`яснили наслідки складення цього протоколу.

Належить врахувати, що ОСОБА_1 намагався «домовитись з працівниками поліції, щоб не проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Але працівники поліції категорично зазначили ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці його зупинки, або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки. Працівники поліції надали йому на вибір мундштуки, з яких ОСОБА_1 особисто обрав один. Також працівники поліції роз`яснили порядок проведення огляду з використанням газоаналізатора Драгер. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору Драгер, результат виявився позитивним, а саме 0,52 проміле.

Крім того, з відеозапису вбачається, що після проходження огляду ОСОБА_1 беззаперечно погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згода ОСОБА_1 з результатом огляду підтверджується також його підписом в акті огляду на стан сп`яніння (арк. 5) у графі «…З результатом згоден».

Поряд з цим з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також передбачені ст. 268 КУпАП, що вочевидь спростовує такі твердження апелянта.

Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 зміст протоколу, в якому він особисто розписався.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому до матеріалів справи був долучений відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який містить відомості про: керування ОСОБА_1 автомобілем; проведення огляду на місці його зупинки з використанням алкотестеру ДРАГЕР; роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, а тому, враховуючи наявність цього відеозапису, залучення працівниками поліції свідків було необов`язковим.

Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Янукян Л.Х. залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков