ПОСТАНОВА

іменем України

08.12.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

-за участю: потерпілої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 871761 від 24.11.2025, ОСОБА_1 08.11.2025 об 11:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою смс-повісткою, яку вона отримала 05.12.2025 о 14:54:15 годині. Крім того остання була сповіщена через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останньої про розгляд справи за її участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра не припинена, вимоги ч. 2 ст. 277 КУпАП, відповідно до якої, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1732 КУпАП, розглядаються у триденний строк, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 08.11.2025 об 11:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , її донька ОСОБА_1 вчинила відносно неї дії фізичного характеру, а саме: вчинила бійку під час якої донька її побила. Чому працівники поліції вказала, що такі дії доньки були розцінені, як психологічне насильство, вказавши що ОСОБА_1 лише висловлювала нецензурну лайку вона не знає. Крім того вона вказала, що дані конфлікти, які переростають у бійку спричинені тим, що її донька зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим неналежно виконує свої батьківські обов`язки, оскільки систематично б`є своїх дітей.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення).

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

З вказаного суд убачає, що відповідно до вищезазначених норм Закону, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2. Вчинення домашнього насильства викладена в новій редакції:

1) вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого;

2) діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи;

3) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відтак законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 871761 від 24.11.2025, ОСОБА_1 08.11.2025 об 11:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Потерпілою є ОСОБА_2 .

Правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, що засвідчено підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 08.11.2025, остання просить органи поліції вжити заходи до своєї доньки ОСОБА_1 , яка 08.11.2025 об 11:00 годині, перебуваючи за місцем їх спільного проживання: АДРЕСА_1 , її побила.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 08.11.2025 об 11:00 годині між нею та її матір`ю стався конфлікт, в ході якого вона лише висловлювала на адресу матері нецензурну лайку. Жодних ушкоджень ОСОБА_3 вона не спричиняла.

На переконання суду при складанні уповноваженою особою даного протоколу по відношенню до ОСОБА_1 не було враховано те, що Законом України від 22.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX, який набрав чинності 19.12.2024, де встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що призвело уподальшому до не відображення автором протоколу відомостей того, які наслідки були заподіяні внаслідок вчинення домашнього насильства, а саме: яка шкода заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , що прямо витікає з диспозиції ст. 173-2 КУпАП, та є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, відсутність якого виключає наявність складу адміністративного правопорушення, вищевказаної статті КУпАП.

Оцінивши фабулу об`єктивної сторони правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні протоколу, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням того, що суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення (в даному випадку фабула протоколу про адміністративне правопорушення), збільшувати його об`єм, доповнювати та самостійно встановлювати фактичні обставини правопорушення, перекваліфіковувати дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності на більш тяжкі адміністративні правопорушення, з підстав того, що вказане є обов`язком осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення згідно вимог ст. 255 КУпАП, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поставленого працівником поліції, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як викладено по тексту протоколу.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко