Справа № 944/6058/25
Провадження №3/944/3222/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Командир 2 зведеної навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_3 молодший лейтенант ОСОБА_2 , підд час виконання своїх посадових обов?язків, неналежним чином виконав вищевказані вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, не забезпечив належного дотримання контролю за наявністю особового складу, не забезпечив дотримання військової дисципліни у розташуванні підрозділу на території с військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ), внаслідок чого підпорядковані військовослужбовці здійснили самовільне залишення військової частини, що призвело до того, що в період з 20.10.2025 по 26.10.2025, самовільно залишили розташування підрозділу та військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) військовослужбовці 2 зведеної навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_4 - у кількості 5 осіб.

Так, молодший лейтенант ОСОБА_1 , недбало ставлячись до виконання обов?язків військової служби в умовах воєнного стану і особливого періоду, не забезпечив в повній мірі дотримання військової дисципліни підпорядкованими військовослужбовцями, не вжив належних заходів щодо запобігання надзвичайним подіям, кримінальним, іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, не здійснював заходи щодо належного обліку особового складу, проведення з особовим складом індивідуальної виховної роботи, планування бойової підготовки та здійснення контролю за її виконанням, не забезпечив встановлення в підрозділі такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання Законів України та положень Статутів ЗС України та особисто не виконав покладені на нього обов?язки Статутами ЗС України та іншими нормативно-правовими актами, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про військове адміністративне правопорушення ЛВ №434 від 31.10.2025 року, де у поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності зазначено вину визнаю повністю, зобов`язуюсь більше не вчиняти», рапортами, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.11, 13, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка молодшого лейтенанта ОСОБА_1 в частині сумлінного виконання військового обов`язку, беззастережного виконання наказів командирів (начальників), а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Призначаючи стягнення за вказані правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем та вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М. Матвіїв