Провадження №3-зв/359/4/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М.,

при секретарі Анісімовій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ткаченка Дмитра Володимировича в судовому провадженні по розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП (справа №359/11006/25, провадження №3/359/4433/2025),

в с т а н о в и в :

10.09.2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, який згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи передано для розгляду судді Ткаченку Д.В.

Станом на 20.11.2025 року судовий розгляд даного провадження не завершено.

19.11.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала заяву про відвід судді Ткаченка Д.В. зважаючи на те, що на думку заявника: суддя є упередженим та намагається в будь-якому випадку притягнути його до адміністративної відповідальності, незважаючи на клопотання ОСОБА_1 ; порушення останнього права на ознайомлення з матеріалами провадження; не ведення журналу судового засідання та відсутність належної фіксації судових засідань; несвоєчасне повідомлення про час та місце проведення судового засідання у встановлений КУпАП спосіб шляхом направлення судової повістки, а не СМС повідомлення чи через систему «Електронний суд»; через звернення до заявника у спосіб, не передбачений КУпАП, а саме як до «обвинуваченого»; обурливе, на думку заявника, звернення до нього зважаючи на приналежність до відповідної релігії (релігійної дискримінації); неповне дослідження доказів, що подані працівниками поліції на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; надання переваги одних доказів перед іншими, які надаються стороною захисту; вимагання вчинення дій, що не передбачені Законом, тощо.

Розгляд заяви про відвід визначено згідно автоматизованої системи документообігу 20.11.2025 року судді Вознюку С.М.

Виклик заявника ОСОБА_1 здійснено шляхом скерування судової повістки на адресу проживання, що ним зазначена в заяві. Судове засідання щодо розгляду заяви про відвід призначено на 12.30 год. 02.12.2025 року.

В судове засідання заявник не з`явився, 27.11.2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву про розгляд за його відсутності, заяву відвід підтримав з викладених в заяві підстав, та просив її задовольнити.

Таким чином, перешкод для розгляду заяви не встановлено. Суддя Ткаченко Д.В. пояснень не надав.

Ознайомившись зі змістом заяви про відвід та матеріалами справи, суддя вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 2 КУпАП, суд застосовує положення КПК України та загальні засади судочинства при вирішенні питання про відвід судді від судового провадження щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, у відповідності до ст. 75 КПК України, визначені підстави для відводу судді.

Такі підстави за наслідками розгляду заяви про відвід, суддею не встановлені.

Заява ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 80 КПК України, є мотивованою, проте зазначені в ній обставини, є точкою зору особи, яка притягається до відповідальності, та містять незгоду з рішеннями головуючого у провадженні під час судового розгляду.

Так, заявник зазначив, що підставою подання є п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, з урахуванням зазначених Поповим М.Г. обставин та норм Законодавства України, в тому числі з посиланням на практику ЄСПЛ.

При перевірці зазначених заявником обставин, суд не знаходить їх достатніми для висновку про можливу упередженість судді Ткаченка Д.В.

З цього приводу, слід зазначити, що виклик ОСОБА_1 здійснювався в судові засідання в декілька способів, як шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, так і шляхом направлення СМС повідомлення. При цьому ОСОБА_1 є професійним адвокатом, відомості щодо засобів зв`язку якого містяться у відкритій мережі Інтернет. Також ОСОБА_1 зареєстрований в системі «Електронний суд» та скеровує відповідну кореспонденцію та процесуальні документи з її використанням.

Як встановлено судом, судову повістку поштою в судове засідання 07.11.2025 року ОСОБА_1 не отримав, згідно повідомлення поштового відділення за указаним адресом ( АДРЕСА_1 ), адресат відсутній. Таким чином повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, відбулось шляхом направлення СМС повідомлення на відомий засіб зв`язку номер телефону, що здійснювалось і в подальшому для виклику останнього в судові засідання.

Щодо ведення журналу судового засідання чи протоколу, то слід зазначити, що такий не передбачений для розгляду справ про адміністративні правопорушення, в розумінні ст. 108 КУпАП, на яку здійснює посилання ОСОБА_1 , оскільки обов`язкове ведення протоколу розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення передбачено для колегіального органу, що розглядає відповідну справу. В даному випадку, суд чи суддя таким органом не являється.

В той же час, суддею Ткаченком Д.В. під час здійснення розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 застосовувалась технічна фіксація провадження (аудіо та відео), що відображено в системі «Електронний суд» в межа справи №359/11006/25.

Звернення головуючого до ОСОБА_1 як обвинуваченого, замість особи, яка притягається до відповідальності, не є порушенням, яке б свідчило про упередженість судді, оскільки сам заявник зазначає про аналогію закону між КПК України та КУпАП. Дійсно суд розцінює, розгляд матеріалів про адміністративні правопорушення, як вид кримінальних правопорушень, що підтверджено також практикою ЄСПЛ. Як обвинувачений так і особа, яка притягається до відповідальності, не є засудженим чи правопорушником. З цього приводу, положення ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, на думку суду, також дотримуються.

Судом також не встановлено підстав для висновку про наявність будь-якої расової дискримінації з боку головуючого при розгляді матеріалів №359/11006/25, що вбачається з технічної фіксації проведених судових засідань. Вираження емоцій судді під час розгляду справи не може свідчити про це в будь-якому випадку.

Суд також звертає увагу на те, що дані матеріали про адміністративне правопорушення перебувають на розгляді у судді Ткаченка Д.В. з 10.09.2025 року, призначення з першого засідання на 10.10.2025 року викликана навантаженням та кількістю справ що перебувають в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області вцілому. Подальший час та місце проведення судових засідань є повноваженнями головуючого у справі.

Всі інші підстави, що вказані в заяві про відвід, стосуються непогодження ОСОБА_1 з діями головуючого під час судового розгляду (перегляд відеозаписів, виклики працівників поліції, дослідження відповідних матеріалів) та не можуть свідчити про упередженість головуючого, чи тим більше, його некомпетентність. З цього приводу, такі не є підставою для задоволення заявленого відводу.

В той же час, суд звертає увагу, що строк притягнення до відповідальності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в даному провадженні спливає 07.12.2025 року, що є вихідним днем.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстав для задоволення відводу судді Ткаченку Д.В. не встановлено, а наведені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, не можуть свідчить про упередженість головуючого судді в справі №359/11006/25.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2 КУпАП, ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ткаченка Дмитра Володимировича в судовому провадженні щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП (справа №359/11006/25, провадження №3/359/4433/2025).

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Вознюк