02 грудня 2025 рокуСправа №: 695/4036/25
Номер провадження 3/695/2011/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 437485 від 04.09.2025, складеного ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Стадником Анатолієм Григоровичем, ОСОБА_1 04.09.2025 о 12 год 05 хв у с. Привітне на присадибній ділянці поблизу домоволодіння №5 по вул. Дружби на неодноразові вимоги ПОГ Музиченка С.С. згідно з ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» не пред`явив документи, які посвідчують його особу, вів себе агресивно, погрожував фізичною розправою, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 437485 від 04.09.2025 ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнавав.

У судове засідання, призначене на 14 год 00 хв 02.12.2025 ОСОБА_1 не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями від 13.10.2025 захисник особи, відносно якої складено протокол адвокат Сененко Катерина Володимирівна у судовому засіданні просить адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні 07.11.2025 у якості свідка ОСОБА_2 показав суду, що він є знайомим ОСОБА_1 , вони мешкають в одному селі, та 04.09.2025 свідкові хтось сказав, що до них приїхала поліція. Коли свідок вийшов за ворота свого двору, то побачив, що недалеко стоїть машина поліцейських, в якій сидів один поліцейський, а інший ходив по городах. Потому один з поліцейських підійшов до свідка та повідомив його, що на земельних ділянках вирощують коноплі. На сусідній земельній ділянці від домоволодіння ОСОБА_1 лежали рослини коноплі. Хто обробляє сусідню із домоволодінням ОСОБА_1 земельну ділянку свідку не відомо. Також ОСОБА_2 показав, що між ОСОБА_1 та поліцейськими сталась словесна перепалка з приводу незаконного проникнення поліцейськими на город ОСОБА_1 , та поліцейські застосували до нього фізичну силу й одягнули кайданки. Крім того, свідок показав суду, що ОСОБА_1 під час сварки із поліцейськими стояв на своїй земельній ділянці, і поліцейські затримували ОСОБА_1 на його городі. Також свідок показав суду, що поліцейські сказали, що затримали ОСОБА_1 , бо виявили коноплі. ОСОБА_2 ствердив у судовому засіданні, що коли він підписував протокол про адміністративне правопорушення, він був складений не повністю.

Допитаний у судовому засіданні 07.11.2025 ОСОБА_3 показав суду, що він обіймає посаду ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та 04.09.2025 близько 11 години він разом із ОСОБА_4 здійснювали патрулювання на ґрунтовій дорозі та візуально побачили, що на одній із земельних ділянок на брезенті сушаться рослини коноплі, а поруч стоїть ОСОБА_1 . На запитання поліцейських, кому належить вказана земельна ділянка, ОСОБА_1 відповів, що не йому. Потому поліцейські почали з`ясовувати, кому належить вказана земельна ділянка. ОСОБА_3 у судовому засідання наполягав, що у ході розмови ОСОБА_1 погрожував поліцейським фізичною розправою. Тоді поліцейські сіли до машини і виклали слідчо-оперативну групу. Також ОСОБА_3 показав суду, що ОСОБА_2 повідомив поліцейським, що саме ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки, на якій було виявлено коноплі. Як показав суду ОСОБА_3 ОСОБА_1 не пред`явив документи, що посвідчують особу. ОСОБА_1 тричі було запропоновано надати документи, що посвідчують особу та військово-обліковий документ. Однак ОСОБА_1 документи не надав, тому до нього було застосовано кайданки.

Допитаний у судовому засіданні 07.11.2025 ОСОБА_4 показав суду, що він обіймає посаду ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та 04.09.2025 він разом з ОСОБА_3 патрулювали по с. Привітне та ОСОБА_4 зателефонував невідомий громадян, який повідомив, що є земельна ділянка, де лежить брезент, на якому сушаться коноплі. Тоді поліцейські приїхали до названої земельної ділянки, на якій за 20 метрів від проїзду побачили, що лежить брезент. Виходячи звідти помітили ОСОБА_1 . Та поліцейським не було зрозуміло, де земельна ділянка ОСОБА_1 , а де сусідня. Тоді поліцейські почали спілкуватися із ОСОБА_1 , який говорив до них з обуренням, говорив їм вийти за межі його ділянки. Тоді поліцейські відійшли, а ОСОБА_1 почав вимагати у них документи. Як наполягав ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не представився, документи на надав, погрожував фізичною розправою, та навмисно прокував поліцейських. ОСОБА_4 тричі висловив вимогу ОСОБА_1 надати свої документи, на що останній відмовився. Документи ОСОБА_4 вимагав з метою встановлення особи ОСОБА_1 . Однак у судовому засіданні ОСОБА_4 ствердив, що його бабуся мешкає неподалік та йому станом на 04.09.2025 було достеменно відомо, що прізвище вказаної особи « ОСОБА_5 ».

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав.

Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст.185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 437485 від 04.09.2025, складеному ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Стадником Анатолієм Григоровичем зазначено, що законна вимога працівника поліції полягала в пред`явленні документів.

Як показали у судовому засіданні поліцейські підставою для вимоги про надання документів було встановлення особи ОСОБА_1 .

Разом з тим, у судовому засіданні ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ствердив, що його бабуся мешкає неподалік та йому станом на 04.09.2025 було достеменно відомо, що прізвище вказаної особи « ОСОБА_5 ».

З наданого відеозапису з бодікамер поліцейських встановлено, що у ході спілкування поліцейських з ОСОБА_1 останній перебував на території свого домоволодіння, яке хоч і не огороджене парконом, але є його приватною власністю, що унеможливлює проникнення поліцейських на його територію шляхом вільного доступу.

Також з наданого відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що поліцейські, вимагаючи у ОСОБА_1 пред`явити його документи діяли з очевидним перевищенням своїх службових обовязків, оскільки останній перебував на території власного домоволодіння, та одному із поліцейських було достеменно відоме його прізвище.

Більш того, суд зауважує, що з наданого відеозапису з бодікамер поліцейських судом встановлено, що у ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Музиченка Сергія Сергійовича були відсутні підстави надягати кайданки на ОСОБА_1 , оскільки останній жодних перешкод законній діяльності поліцейським не вчиняв.

Щодо обурливого тону спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, суд зауважує, що відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною першою статті 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

За приписами частини третьої статті 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Згідно з частиною першою статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий прокурор проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до частини другої статті 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, визначені ч. 3 даної статті.

Відповідно до частини п`ятої статті 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. (ч. 3 ст. 237 КПК)

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) та положень Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року (далі Конвенція 1950 року) держава має виконувати свої зобов`язання не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення ЄСПЛ «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 констатовано, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (рішення у справах «Функе проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 55-57); «Крем`є проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 38-40).

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що суд повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

З наданого відеозапису вбачається, що ПОГ СП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Стадник Анатолій Григорович та ОСОБА_4 оглядали земельні ділянки, у тому числі і земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , посилаючись на те, що виявлено рослини ззовні схожі на рослини коноплі.

Однак вказані особи у розумінні положень КПК України не наділені повноваженнями для проведення слідчих дій, у даному випадку щодо огляду місця події.

Крім того з відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що поліцейські, надягаючи на ОСОБА_1 кайданки, застосовували фізичну силу, один із поліцейських наніс удар ліктем у спину ОСОБА_1 , який лежав на землі, обличчям донизу, хоча останній неодноразово повідомляв, що він є особою з інвалідністю та в нього поламана спина.

Суд наголошує, що звичайна відмова пред`явити документи без агресії чи зухвалості не утворює складу злісної непокори.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП необхідно встановити, що особа діяла навмисно, багаторазово та грубо ігнорувала законну вимогу.

Доказів агресивної та зухвалої поведінки ОСОБА_1 в бік працівників поліції, які б могли свідчити про наявність в діях особи правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не надано.

Рапорти працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, та протокол про адміністративне затримання, та їх покази не є достатніми та переконливими доказами винності особи без інших доказів, а такі відсутні.

З огляду на викладе вище у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у даній справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП належить закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 185, 247, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська