Справа № 933/1142/25
Провадження № 3/933/827/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Пліскачової Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНК/О № 7357 від 23.11.2025 року, - 23.11.2025 року, о 21 год. 20 хв., ОСОБА_1 був доставлений до тимчасової військової комендатури АДРЕСА_2 , для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду відмовився у присутності свідків в умовах воєнного стану, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 23.11.2025 року, о 21 год. 20 хв, черговий по полігону зазначив, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, та вони поїхали в комендатуру, щоб пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду в комендатурі він відмовився з особистих причин, у присутності трьох свідків. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному у закладі не пропонували. Зазначив, що напередодні вживав 150-200 г горілки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Так, положеннями ст. 266-1 КУпАП передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ст. 266-1 КУПАП наголошено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, аналіз наведеного свідчить про урегульованість вказаним підзаконним нормативно-правовим актом процедури направлення військовослужбовця/військовозобов`язаного на огляд, до якої входить коло осіб, уповноважених на відповідні дії, порядок проведення таких, порядок їх фіксації та наслідки вчинення або не вчинення їх.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Акту № 7357 від 23.11.2025 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності свідків: інструктора в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , та заступника командира дивізіону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 . У військовослужбовця ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.4).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що є інструктором групи інструкторів в/ч НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 знає по службі, як курсанта, який проходить базову військову підготовку. 23.11.2025 року перебував в наряді в тимчасовому розташування військової частини. Чергував разом з ОСОБА_3 , який виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Після чого, він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поїхали в комендатуру селища Олександрівка, де у їх присутності ОСОБА_1 відмовився продувати газоаналізатор Драгер. Щоб пропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, в якому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння,- він такого не пригадує.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, представниками ВСП тимчасової військової комендатури пропонувалось пройти такий огляду у медичному закладі, як це передбачено п.11 Порядку, і від проходження якого б він відмовився. Зазначене свідчить про порушення, встановленого ст.266-1 КУпАП, порядку проведення огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Оскільки, процедуру проведення медичного огляду ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а також з порушенням Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, з урахуванням вимог ч. 9 ст.266-1 КУпАП, процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння необхідно визнати недійсною.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20, п.1 ст. 247, ст. 280, ст. 283, ст. 284 КУпАП, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Шинкаренко