Справа № 304/1707/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю учасників судового процесу: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Скрипченка Д.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скрипченка Д.В. на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно з постановою, 28 серпня 2022 року о 02 год. 00 хв., у місті Перечині, на площі Народній Ужгородського району Закарпатської області, водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю як водія транспортного засобу марки «Мерседес Бенц 313», р/н НОМЕР_1 , вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив вимоги п. 2.10. «є» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Скрипченко Д.В. вказує на незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати. Зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який під час бойових дій отримав поранення, через що і досі перебуває на лікуванні. Апелянт вважає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП. Окрім того, звертає увагу на те, що посилання місцевого суду у постанові на те, що він був присутнім 20.10.2022 при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та визнав свою вину, є безпідставним, оскільки предметом розгляду цієї справи був зовсім інший факт. Просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку вказує, що такий був пропущений через поважні причини, оскільки місцевий суд не повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи, при цьому ОСОБА_1 не зміг би взяти участь у судовому засіданні, оскільки він перебував на лікуванні. Просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, перевіривши доводи скаржника, які узгоджуються із матеріалами справи, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно загальних положень Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.10 «є» ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив наявні у справі докази, а тому висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239234 від 28.08.2022 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, де чітко викладено суть правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до протоколу серії ААБ № 239234 від 28.08.2022, яке видано на підставі того, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода; результати огляду огляд не проводився; копією постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, а також записами відеофайлу «Боднар В.І. Камера № 8».

Крім того, для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги захисника-адвоката Скрипченко Д.В. судом апеляційної інстанції були витребувані із Перечинського районного суду Закарпатської області матеріали справи про адміністративне правопорушення №304/1814/22 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та які досліджені апеляційним судом.

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

Твердження сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції підтверджується об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, відповідальність за що передбачена саме ч. 4 ст. 130 КУпАП і саме за вчинення даного правопорушення уповноваженою посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 на пряме запитання інспектора поліції підтвердив вживання ним алкоголю, після настання дорожньої-транспортної пригоди за його участю, та відмовився проходити будь-який огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апелянта про відсутність доказів про вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, є безпідставними і надуманими.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який під час бойових дій отримав поранення, через що і досі перебуває на лікуванні, однак це не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у здійсненні наїзду на припаркований автомобіль та вживання після цього алкоголю, чим було порушено вимоги п. 2.10 «є» ПДР України при обставинах, встановлених постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Скрипченку Д.В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Скрипченко Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага