Справа № 749/1079/25 Головуючий у 1 інстанції Чигвінцев М. С.
Провадження № 33/4823/828/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Жовнер О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Жовнер О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сновського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 10 липня 2025 року, о 19 год. 40 хв., по вул. Шевченка у м. Сновськ, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Драгер Алкотест 6820». Результат тесту № 1250 - 1,47 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник Жовнер О.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення та недоведеністю вини. В обґрунтування скарги посилається на те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у матеріалах справи наявне направлення на медичний огляд, де зазначено - відмова, але акт медичного огляду відсутній, що суперечить п.1 розд. ІІ Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103. Вказує, що до протоколу не долучено доказів справності та калібрування приладу «Драгер Алкотест 6820», що є обов`язковим. Зазначає, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право поліцейським здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, виконував службове завдання, пов`язане з ризиком зриву бойового завдання та загрозою життю військових, а тому діяв у стані крайньої необхідності. Звертає увагу, що результат 1,47 проміле ОСОБА_1 сприйняв як «легкий стан», підписав протокол, не усвідомлюючи значення показника. При цьому, місцевий суд не з`ясував, чи міг напій, вжитий після повернення з бойового чергування (домашнього походження, бродіння), дати хибно позитивний результат. Також посилається на порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 та захисник не були присутні у судовому засіданні з об`єктивних причин, а саме проходження ОСОБА_1 військової служби, хоча просили врахувати письмові пояснення, проте суд не дослідив їх у сукупності з доказами та прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Також просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки ОСОБА_1 виконує бойові завдання, тому строк оскарження постанови місцевого суду пропущений з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 с. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Жовнер О.М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити захиснику Жовнер О.М. строк на звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387577 від 10.07.2025, ОСОБА_1 , 10 липня 2025 року, о 19 год. 40 хв., у місті Сновськ, по вул. Шевченка, керував транспортним засобом КІА SORENTO, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки водія із застосуванням спеціального приладу «Драгер Алкотест 6820» під відеофіксацію. Результат тесту № 1250 - 1,47 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення особисто написав «був змушений сісти за кермо, бо це була військова необхідність» (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Alcotest Drager 6820 ARНК 0087, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,47 проміле (а.с.6).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки було те, що автомобіль знаходиться на іноземній реєстрації. Під час перевірки документів та спілкуванні з водієм, у поліцейських виникли підозри про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, про що йому було озвучено, при цьому водій повідомив, що випив пиво. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я, водій погодився пройти огляд на місці зупинки, результат огляду 1,47 проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився, заперечень не висловлював. Після цього, поліцейський роз`яснив водію, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомив ОСОБА_1 з його змістом. Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього протокол про адміністративне правопорушення, що також свідчить про намагання останнім уникнути відповідальності за вчинене.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Як вбачається з відеозапису, одразу, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції пояснив причину зупинки, а саме, що автомобіль знаходиться на іноземній реєстрації.

Доводи захисника про те, що працівники поліції порушили процедуру огляду, оскільки в направленні зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, жодним чином не спростовують відображених у протоколі відомостей, оскільки поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я, водій погодився пройти огляд на місці зупинки та не заперечував проти його результатів. Крім того, складання та видача направлення відбувається у випадку, коли працівник поліції супроводжує особу до закладу охорони здоров`я.

Доводи апелянта про відсутність інформації щодо технічного приладу, яким здійснювався огляд на стан сп`яніння, його сертифікат та дані про повірку, є неспроможними, з огляду на таке.

Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений та до нього внесений газоаналізатор «Алкофор».

Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529. На даний час ведення цього реєстру скасовано.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить 1 рік.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, убачається, що останнє калібрування приладу проводилось 19.11.2024, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 10.07.2025, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6820. Відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

При цьому, на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу «Драгер» та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування.

Також, ОСОБА_1 під час проведення огляду не вимагав сертифікат та дані про повірку приладу Drager Alcotest 6820.

Доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності, є непереконливими, з наступних міркувань.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, так як останній є військовослужбовцем та міг не вживати спиртні напої або передати керування транспортним засобом іншій тверезій особі. Тоді б відпала і крайня необхідність у ОСОБА_1 сідати за кермо автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Жовнер О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Сновського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Жовнер О.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Сновського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний