Справа № 527/2369/23
провадження № 3-в/527/44/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.І.,

представника сектору пробації Теслі О.Г.,

розглянувши подання начальника Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі О.Г., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 31.10.2023 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року начальник Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Тесля О.Г. звернулася до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_1 на обліку Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області перебуває з 16.11.2023 року. 16.11.2023 року, 01.12.2023 року громадянину ОСОБА_1 направлялися виклики до уповноваженого органу з питань пробації на 30.11.2023 року та 15.12.2023 року, на які порушник не з`явився.

В ході проведення заходів щодо з`ясування факту місця проживання порушника з`ясувалося, що за адресою, вказаною у постанові суду АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проживає.

Відповідно до інформації Пирогівського старостинського округу Глобинської територіальної громади від 13.06.2025 року № 02-23.3/77 порушник проживає у м. Кременчук.

В ході подальшого виконання постанови Глобинського районного суду від 31.10.2023 року було встановлено, що ОСОБА_1 з 06.01.2025 року призваний на військову службу по мобілізації по військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, начальник прохала звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

До початку судового засідання представник Кременчуцького РС №1 ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області надала до суду клопотання, у якому вказала, що подання підтримує та прохає його задовольнити.

Правопорушник ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якому прохав подання проводити за його відсутності, оскільки він перебуває на військовій службі. Вказав, що намірів ухилитися від відбуття адміністративного стягнення не має, заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Дослідивши матеріали подання та особової справи № 12/СКР/2023 р., суд дійшов до наступного висновку.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 240 (двісті сорок) годин, постанова набрала законної сили та була направлена до виконання до Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, отримана Центром пробації 16.11.2023 року і була прийнята до виконання.

Відповідно до повідомленням Пирогівського старостинського округу виконавчого комітету Глобинської міської ради № 02-23.3/77 від 13.06.2025 року, ОСОБА_1 , зі слів матері, перебуває в м. Кременчук.

Як вбачається з відповіді на запит № 3/6693 від 15.10.2025 наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 06.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Відповідно до форми 5 наданою ВЧ НОМЕР_2 № 693/66760 від 25.10.2025, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт минуло два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі О.Г., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 31.10.2023 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт за ч. 3 ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 31.10.2023 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Ю. М. Свістєльнік