ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9771/25

Провадження № 33/820/432/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника - адвоката Бровчука М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Бровчука Миколи Васильовича на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 03 квітня 2025 року о 23 год. 59 хв. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом «Mercedes Benz V 250» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по вул. Трудовій, 9/2 в м. Хмельницькому.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник особи. яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бровчук М.В. просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, порушуючи принцип безсторонності, перебрав на себе функцію обвинувачення, однобічно та упереджено розглянув справу, не звернув уваги на порушення права на захист працівниками поліції та недотримання ними процесуальних вимог при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам та в порушення вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП. не з`ясував на основі суворого додержання законності усіх обставин справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 працівниками поліції допущені порушення вимог ст.63 Конституції України та ст.ст.256, 268 КУпАП щодо не роз`яснення права на захист. Згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 29 квітня 2025 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕНА N94419945 від 4 квітня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП закрите (ухвала набрала законної сили 15.05.2025). Зазначене свідчить, що на час розгляду протоколу, на підставі рішення суду, яке набрало чинності, достовірно доведено про відсутність законних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутній доказ про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, як вбачається із долучених відеозаписів, працівник поліції підійшов до автомобіля в нерухомому стані. Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, останній не вказав посаду, на якій він перебував.

Як вбачається з наявних матеріалів транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено старшим лейтенантом поліції Войтовим Д.А., а протокол про адміністративне правопорушення складено капралом поліції 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 .

Наданий працівниками поліції відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у п.11 протоколу вказано, що до нього додаються відео з б/к 475429, 476085, 47506, проте не вказано, технічний засіб, яким його здійснено.

Також, працівниками поліції та судом першої інстанції вказані різні місця вчинення адміністративного правопорушення та зазначено час, який не відповідає дійсності, що об`єктивно ставить під сумнів, доведеність у передбачений законом спосіб його вчинення.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився.

Неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Бровчука М.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови суду має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1м №289978 від 04.04.2025, у вказаний день о 23 год. 59 хв. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом «Mercedes Benz V 250» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по вул. Трудовій, 9/2 в м. Хмельницькому.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289978 від 04.04.2025 року, в якому зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України;

- роздруківкою результату приладу «Драгер» № 2564, результат 0,63%о, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано результат тесту з використанням спеціального технічного засобу 0,63 %о, проведеним на місці зупинки транспортного засобу;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes Benz V 250» д.н.з. НОМЕР_1 в по вул. Трудовій, 9/2 в м. Хмельницькому та процедуру проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Бровчука М.В. на те, що матеріали справи не містять доказів підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки постанова серії ЕНА № 4419945 від 04.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасована, та під час проведення огляду було порушено порядок огляду передбачений ст. 266 КУпАП, не роз`яснено права, апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки ці доводи захисту були предметом розгляду в судді першої інстанції, їм надана належна оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

Так, з відеозаписів події вбачається, що водій транспортного засобу «Mercedes Benz V 250» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції шляхом подання спеціальних сигналів синього-червоного кольорів, при цьому за кермом автомобіля, після зупинки транспортного засобу перебував ОСОБА_1 , який жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом.

Судом першої інстанції було зазначено про те, що факт скасування постанови серії ЕНА № 4419945 від 04.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, сам по собі не свідчить про спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з чим також погоджується апеляційний суд.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 03.04.2025 о 23 год. 59 хв. не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу було порушено право на захист не є слушними, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис ( а/с 1).

Також, апеляційний суд вважає неспроможними твердження апеляційної скарги про те, що в порушення п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП фактично складання протоколу здійснював ОСОБА_2 , а транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено старшим лейтенантом поліції Войтовим Д.А., оскільки матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складалися працівниками поліції, які перебували в одному екіпажі.

Посилання на те, що наданий працівниками поліції відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки у п.11 протоколу вказано, що до нього додаються відео з б/к 475429, 476085, 47506, проте не вказано, технічний засіб, яким його здійснено, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на те, що у протоколі серії ЕПР1 №289978 від 04.04.2025 року у графі «до протоколу додаються» зазначено відеозапис з нагрудної боді камери та інші матеріали справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції вказані різні місця вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере та вважає опискою допущенною у постанові, яка ніяким чином не погіршує становище та не впливає на висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незначні неточності в фіксації часу на відеофайлах з нагрудних камер патрульних поліцейських, на які посилався захисник, апеляційний суд розцінює як помилки технічного характеру в роботі камери. Подія правопорушення, зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, в повній мірі відображена на відеозаписах, доданих до матеріалів справи. Тому дані неточності ніяким чином не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі і про те, що працівники поліції не представились і не пред`явили службового посвідчення, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бровчука М.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК