Справа №-613/2121/25 Провадження №-3/613/724/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря судового засідання Герасимюк Л.А., прокурора Сологуб Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Богодухові матеріали, що надійшли від 7-го управління ( з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заступника командира ВЧ НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 , будучи звільненим 28 лютого 2024 року з посади заступника командира 1-ї стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , будучи відповідно до п. п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам абз. 1, ч. 2,7 ст. 45 Закону № 1700-VІІ несвоєчасно, а саме: 06 квітня 2025 року о 22.57 год. подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2024 рік.

Крім того, майор ОСОБА_1 , будучи звільненим 28 лютого 2024 року з посади заступника командира 1-ї стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , будучи відповідно до п. п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам абз. 1, ч. 2,7 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 06 жовтня 2025 року о 15.31 год. подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2024 року по 28 лютого 2024 року.

За вказані правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував проти обставин, викладених в протоколах. Пояснив, що дійсно не подав вчасно вказані декларації.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, однак, враховуючи, визнання вини останнім, вважала за можливе визначити йому покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши позиції учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так,частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. 7 ст. 45 Закону суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).

Дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців:

1) які проходять військову службу на посадах міністрів, заступників міністрів, керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади та їх заступників, на інших посадах в апаратах міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів системи правосуддя або які відряджені на такі посади;

2) які входять до складу військово-лікарських комісій, лікарсько-льотних комісій або відряджені до них;

3) які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів);

4) які здійснюють (беруть участь у здійсненні) підготовку, організацію, проведення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно до Закону України "Про оборонні закупівлі", Закону України "Про публічні закупівлі" або інших актів законодавства у сфері публічних (оборонних) закупівель, укладення договорів (контрактів), контроль за якістю товарів, робіт та послуг оборонного призначення, у тому числі.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які підчас дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1 - 5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).

Таким чином, ОСОБА_1 бучи військовою посадовою особою, на яку відповідно до підпункту «г» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»поширюється дія цього закону, несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію за 2024 рік та подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2024 року по 28 лютого 2024 року, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Проаналізувавши усі наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за тих фактичних обставин, як вони викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, є доведеною.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 645 від 14 жовтня 2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення № 646 від 14 жовтня 2025 року, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 1578/1803 від 07 квітня 2025 року, копією інформації про послідовність дій ОСОБА_1 з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави», копією витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 № 5 від 24 лютого 2022 року, копією витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 № 72 від 01 червня 2022 року, копією витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 № 183 від 01 жовтня 2022 року, копією витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 № 61 від 28 лютого 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14 жовтня 2025 року.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням певних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасної подачі декларації суду надано не було.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже невірне тлумаченні положень закону не може бути підставою для звільнення від відповідальності.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01 січня 2024 року по 28 лютого 2024 року.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, ступінь вини ОСОБА_1 та вважає за можливе застосувати мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Однак, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19.

Системний аналіз ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку , що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори, звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, однак не звільняються від обов`язку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 36, 172-6, 251 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харків обл./МТГ Богодухов/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0020587, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя