Справа № 588/2030/25
Провадження № 3/588/720/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.11.2025 о 17 год. 50 хв. у с. Боромля по вул. Швецова, 20, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу марки AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в місці, де обмежена оглядовість, в результаті чого допустив зіткнення з указаним транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 14.6.г Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власникам завдано матеріальних збитків.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, та не повідомив суд про причину неявки.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507290 від 08.11.2025 ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що справа розглядатиметься Тростянецьким районним судом Сумської області, що підтверджується його підписом у вказаному протоколі.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що справа може бути розглянута без участі ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла підтвердження, з огляду на таке.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Правила дорожнього руху зобов`язують водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Аналіз диспозиції статті 124 КУпАП свідчить про те, що указана норма є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що, зокрема, було звернуто увагу і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно п. 14.6.г Правил дорожнього руху обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 507290 від 08.11.2025 (а.с. 2); схемою місця ДТП (а.с. 4), світлинами з місця ДТП (а.с. 5-6); письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7, 8).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу марки AUDI A4, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в місці, де обмежена оглядовість, в результаті чого допустив зіткнення з указаним транспортним засобом, і такі порушення перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, з огляду на відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому статтею 124 КУпАП.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 124, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко