П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2025 о 15.20 год., в м. Ужгород, вул. Київська набережна, 2Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху прямо не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на перешкоду болард (висувний), внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської від 08.12.2025 об`єднано в одне провадження справи за №308/17565/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та за №308/17567/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. Присвоєно справі єдиний номер 308/17565/25.

ОСОБА_1 у дане судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду у вигляді SMS-повідомлення на мобільний телефон, що доставлено 28.11.2025, про причини неявки не повідомлено.

При цьому враховую, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, та ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519287 від 21.11.2025 за ст. 124 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519305 від 21.11.2025 за ст. 122-4 КУпАП; схемою місця ДТП від 19.11.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 19.11.2025 та ОСОБА_1 від 21.11.2025; рапортом інспектора взводу №1 роти №2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону патрульної поліції в Закарпатській області ДПП Урина І. від 21.11.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини справи, з урахуванням санкцій ст. 122-4, 124 КУпАП, у контексті з положеннями ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 121 ч. 4, 126 ч. 5, 130 ч. 3, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик