Справа № 487/7408/25
Провадження № 3/487/1641/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Федотово, Вологодського району, Вологодської області, Російської Федерації, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 року о 21 год. 34 хв. за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Олекси Алмазова 22, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керував т.з. Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 1357 від 24.09.2025 р., чим порушив п. 2.9.а ПДР. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки, без порушень ПДР України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 24.09.2025 він був на зупинці «Міст» біля Варварівського мосту, де побачив військового, який погано почувався. Він запропонував військовому відвезти його в госпіталь, на що той погодився і вони поїхали на автомобілі військового Kia Sorento д.н.з. НОМЕР_2 . Перед зупинкою «1КП» на вул. Генерала Олекси Алмазова їх зупинили працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував свою провину, але зазначив, що забув про те, що вживав вино та керував транспортним засобом вимушено, оскільки вважав своїм обов`язком допомогти військовому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду пояснив, що 24.09.2025 він був біля Варварівського мосту в магазині і у нього почала боліти нога. Водія автомобіля, на якому він приїхав, не було, тому він попросив ОСОБА_1 , який стояв на зупинці, відвезти його на вул. Київську або до товариша, щоб йому зробили укол. Таксі він не міг викликати, оскільки не міг залишити автомобіль. Біля зупинки «1КП» по вул. Генерала Олекси Алмазова їх зупинили працівники поліції, він повідомив, що він військовий і йому потрібно у лікарню, оскільки болить нога. ОСОБА_1 забрали в лікарню для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а коли повернулись, то автомобіль залишили на місці зупинки, а його та ОСОБА_1 відвезли на вул. Біла до його товариша, де він зробив йому укол.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Відповідно до п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 464191 від 24.09.2025, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.09.2025; відеозаписом.

Вказані докази знаходяться у взаємозв`язку, не викликають сумнівів та ніким не спростовані.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, тобто останній своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До показів ОСОБА_1 про те, що він вимушений був керувати транспортним засобом задля допомоги військовому, суд ставиться критично, оскільки ним не доведено, що небезпека для здоров`я цього військового не могла бути усунена іншими засобами, зокрема викликом швидкої допомоги або таксі.

Окрім цього, суд враховує, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією даної частини статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує суспільну небезпеку вказаного правопорушення та його характер, відомості про особу порушника, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок UA0014001

Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Призначення платежу: ЕПР1 №464191; ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Призначення платежу: справа № 487/7408/25

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, має бути надана суду, який виніс постанову.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ст. 317-1 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Сухаревич