Справа № 624/1085/25
провадження № 3/624/537/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з СПД №1 ВП №1 Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративним протоколом серії ВАД №702732 від 28.10.2025 складеним стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно з цим протоколом ОСОБА_1 19.10.2025 близько 17-00 години перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив хуліганські дії стосовно неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: штовхнув його та виражався на його адресу обурливими словами. Дії кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав, заперечив вчинення ним хуліганських дій. Пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка, але він не штовхав останнього та не ображав словами. Також повідомив, що конфлікт з потерпілим виник з приводу того, що останній разом зі своїм рідним братом та їх друзями останнім часом проводять час в будинку, розташованому поруч з їх будинком. Як вони зазначають, це їх власність, оскільки їх опікун ОСОБА_3 придбала цей будинок для них і вони там проводять весь вільний час. Разом з ними в цьому будинку кожного вечора збираються друзі, вони дуже гучно слухають музику, порушують громадський порядок. З цього приводу, як ним та і його дружиною, неодноразово робилися зауваження, але потерпілий з друзями на ці зауваження не реагують. Крім цього, повідомив, що ним на межі будинків були поставлені стовпчики, щоб потім поставити огорожу, але ОСОБА_4 повитягував їх. В цей день, а саме 19.10.2025 до нього зателефонувала дружина ОСОБА_5 та повідомила, що неповнолітній ОСОБА_2 та інші неповнолітні друзі ОСОБА_2 на її зауваження щодо їх поведінки образили її, а саме висловлювалися на її адресу нецензурною лайкою з непристойними жестами та плювали в її бік. Після повернення додому він разом з сином підійшов до потерпілого, разом з яким були і інші неповнолітні особи, та почав з`ясовувати чому вони себе так поводять та пропонував сказати все те, що вони говорили в бік його дружини. Повідомив, що при цьому ніяких нецензурних чи образливих висловів у бік неповнолітніх не висловлював, тим паче не штовхав та не торкався до них.

ОСОБА_2 , в присутності законного представника, у судовому засіданні заявив, що ОСОБА_1 19.10.2025 під час сварки штовхнув його та ображав словами. Повідомив, що він разом з друзями проводять ремонт у будинку, який був придбаний опікуном ОСОБА_3 для нього. Зазначив, що дружина ОСОБА_1 в цей день проводила зйомку їх подвір`я, а потім робила їм зауваження. Близько 17-00 години ОСОБА_1 разом з сином прийшов до їх будинку та провокував на бійку та виражався нецензурною лайкою. Після чого він зателефонував опікуну ОСОБА_3 та викликав поліцію. Працівниками поліції були опитані ОСОБА_1 , його дружина, він та опікун, також ним надавався поліцейському мобільний телефон з записом події.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 , опікун ОСОБА_3 , у судовому засіданні, пояснила, що безпосереднім свідком події не була, але зі слів ОСОБА_2 знає, що ОСОБА_1 його штовхнув та висловлювався образливим словами. Також повідомила, що нею був придбаний будинок для проживання в подальшому ОСОБА_2 , але офіційно цей будинок не оформила, є тільки розписка про передачу коштів, інших документів немає. Зазначила, що ОСОБА_1 разом з родиною неодноразово роблять зауваження її підопічним, їм все не подобається, то гуркіт мотоциклів, то гучна музика. Вони чіпляються до її підопічних, і це все почалося саме з моменту придбання будинку. Крім цього, повідомила, що на даний час в органі опіки та піклування проводиться розгляд звернення ОСОБА_1 щодо її неналежного виконання опіки над неповнолітніми.

У судовому засіданні досліджені матеріали справи. Згідно з копії пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими 19.10.2025 близько 17-00 години з братом був на території подвір`я будинку по АДРЕСА_1 . В цей час до них підійшла сусідка ОСОБА_6 , яка відразу почала знімати їх на мобільний телефон та почала ображати різними словами. Щоб не провокувати конфлікт він з братом зайшли в будинок. Пізніше, коли були з братом та товаришем на повір`ї до них підійшов ОСОБА_7 , який відразу почав вести себе агресивно та штовхнув ОСОБА_2 .

Згідно з копії пояснень ОСОБА_1 , він проживає поруч з сім`єю ОСОБА_8 них склалися неприязні стосунки з нею та її онуками, яким є також ОСОБА_2 . Діти постійно порушують спокій ОСОБА_9 та його дружини, збирають шумні компанії, голосно слухають музику, гуркотять мотоциклами, виражаються нецензурною лайкою, ображають словами та непристойними жестами. Такі стосунки тривають вже багато років. 19.10.2025 особисто спілкувався з ОСОБА_10 , але не штовхав його та не ображав.

З дослідженого відеозапису, обставини події встановити не має можливості, оскільки відеозапис ведеться з часу приїзду поліції вже після події, яка стала причиною виклику поліції.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , законного представника потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши протокол та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокою суспільного життя, нормальних умов для праці та відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

До інших проявів дрібного хуліганства необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я через телефон; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

У пункті 13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к зазначено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності, від злочинів проти особи.

Згідно ч. 1 ст. 126 КК України, кримінальна відповідальність наступає за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її згідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, аналізуючи фабулу протоколу про адміністративне правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

До адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП можуть бути притягнені особи за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Доказами, які додані до матеріалів справи є: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення, однак з вказаних доказів не вбачається встановити чи дійсно ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, адже пояснень свідків ані протокол, ані матеріали справи не містять. Разом з тим, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, кожен окремо і в сукупності, суд встановив, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існували неприязні стосунки і 19.10.2025, під час чергового конфлікту між ними виникла перепалка, але у протоколі не зазначено осіб чий спокій було порушено та не зазначено чи було порушено громадський порядок.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначає, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його скоєнні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року в справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року в справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року в справі № 760/23459/17 та ін.).

Вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, та які ґрунтуються виключно на припущеннях.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

В ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладені обставини свідчать про відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тому підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 173, 253, 280, 284, 287, п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Богачова