Провадження №: 3/752/5794/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення дрібної крадіжки за таких обставин. Так, 17.06.2025 о 17 год 20 хв, вона, перебуваючи у магазині «Аврора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 40-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала 25 одиниць товару на загальну суму 1560,83 грн., чим завдала ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій категорично не визнала. Зазначила, що 17.06.2025 приблизно о 17 год перебувала у магазині «Аврора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 40-А, обрала товар та направилася на касу самообслуговування для розрахунку за обраний товар. Відсканувавши обраний товар зрозуміла, що їй не вистачає коштів. Тому вона мала намір повернути частину товару, на який не вистачило коштів. Між тим, до неї підійшли працівники магазину і стали звинувачувати її у тому, що вона намагалася викрасти товар. Дані обставини вона заперечила. Не дивлячись на її заперечення працівники магазину викликали на місце поліцію. В ході розгляду справи ОСОБА_1 зазначила, що умислу на викрадення товару не мала, за межі касової зони товар не виносила, жодних дій направлених на викрадення товару не вчиняла. Просила ї виправдати.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 127300 від 17.06.2025 ОСОБА_1 17.06.2025 о 17 год 20 хв, перебуваючи у магазині «Аврора», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 40-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала 25 одиниць товару на загальну суму 1560, 83 грн., чим завдала ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на вказану суму.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП, може виражатися у формі у дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками дрібної крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Інтелектуальний момент прямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та в передбаченні його суспільно небезпечних наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а й певне розуміння його суспільної небезпеки. Здебільшого наявність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що свідчать фактичні обставини справи. Якщо особа не усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій чи бездіяльності, це може свідчити про її неосудність або про відсутність умислу при вчиненні правопорушення.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 51 КУпАП має бути встановлено і доведено, що особа, усвідомлювала, що посягає на чужу власність, таємно вилучила чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачала спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажала завдати таку шкоду.

Між тим, в ході розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечувала факт вчинення нею крадіжки за вказаних у протоколі обставин. Зазначила, що не мала умислу на викрадення товару з магазину «Аврора». Зазначила, що обравши необхідний їй товар, направилася на касу самообслуговування для розрахунку. Відсканувавши обраний товар зрозуміла, що їй не вистачає коштів. Тому вона мала намір повернути частину товару, на який не вистачило коштів. Між тим, до неї підійшли працівники магазину і стали звинувачувати її у тому, що вона намагалася викрасти товар. Дані обставини вона заперечила. Не дивлячись на її заперечення працівники магазину викликали на місце поліцію. В ході розгляду справи ОСОБА_1 зазначила, що за межі касової зони товар не виносила, жодних дій направлених на викрадення товару не вчиняла.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій до протоколу долучено заяву ОСОБА_2 від 17.06.2025, попередній перелік товарів від 17.06.2025, картку виклику поліції від 17.06.2025.

Так, з картки виклику встановлено, що 17.06.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення від керуючою магазином «Аврора» ОСОБА_3 про те, що у магазині за адресою: м. Київ, вул. Юлії Здановської, 40-А затримано жінку, яка викрала товар на суму 1560,83 грн. В ході опрацювання виклику працівники поліції прибули на місце подій, де виявили громадянку ОСОБА_1 , яка викрала товар з магазину.

Із заяви ОСОБА_2 встановлено, що 17.06.2025 у магазині «Аврора» було виявлено невідому жінку, яка вчинила крадіжку товару на суму 1560 грн.

Згідно даних попереднього переліку товару від 17.06.2025 встановлено, що вартість викраденого товару становить 1560,83 грн.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення та картка виклику поліції самі по собі не є самостійними джерелами доказів, а є способом фіксації певних подій, факт вчинення яких встановлюється на підставі інших доказів у сукупності із відомостями викладеними у протоколі та картці виклику поліції.

Також додані заява ОСОБА_2 і попередній перелік товарів від 17.06.2025 не дозволяють встановити обставини вчинення ОСОБА_1 дрібної крадіжки та чи дійсно такі події відбулися за обставин, викладених у протоколі.

Крім цього, за змістом заяви ОСОБА_2 незрозуміло який процесуальний статус вона має - свідка чи представника магазину, тим більше у заяві не зазначено часу і місця вчинення крадіжки, переліку викрадених товарів.

Інших доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин, матеріали справи не містять.

Дослідивши надані письмові докази, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що достовірних і переконливих доказів того, що вона усвідомлювала, що посягає на чужу власність, таємно вилучила чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачала спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажала завдати таку шкоду, не встановлено.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч. 2 ст.51, п.3 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.