ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2129/25 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Провадження №33/807/1114/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 2 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 20 лютого 2025 року о 14-09 год., в м. Запоріжжя, по вул. Карпенка Карого, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099, н/з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу - алкотестер "Драгер" з результатом тесту 2,02 проміле.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив про порушення процедури його огляду. Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що огляд на стан його сп`яніння проведений за допомогою алкотестеру Драгер 6820, також зазначено, що він «з результатом згоден». При цьому, відсутнє підтвердження згоди з результатом, оскільки він відмовився від підпису, та міститься дата і час :14 годин 37 хвилин 20.02.2025 року.

Разом із цим, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 20.02.2025 року о 14 годині 15 хвилин - тобто до проходження огляду за допомогою алкотестера, що є порушенням п.7 Розділу І Інструкції - оскільки, якщо водій погоджується на проходження алкотестера, і більш того, згоден з результатом, то направлення не видається, а в даному випадку спочатку складено направлення в 14-15, а вже після направлення запропонований драгер (час на результаті алкотестера вказано - 14-37).

Отже вважає, що або співробітниками поліції порушено п.7 Розділу І Інструкції, де у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або результат алкотестеру містить невірні дані часу. Крім того, всупереч вимог Інструкції, згідно наявних матеріалів справи повірка технічного приладу проводилась раз на рік, або з запізненням даному алкотестеру, строк експлуатації якого сягає вже 11 років.

Наголосив, що працівниками поліції йому не було роз`яснено право на оскарження протоколу, право вимагати: сертифікат відповідності, свідоцтво про калібрування, свідоцтво про повірку технічного засобу Драгер 6820 ARHK 0073. Між тим, в роздруківці алкотестера зазначено дату калібрування, однак свідоцтво про калібрування працівниками поліції не надано на вимогу суду першої інстанції , а тому роздруківка з зафіксованими результатами його огляду є недопустимим доказом.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні необхідні докази адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2025 року - скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кірсанової А.В. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 252108 та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявленні у ОСОБА_1 ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна. 2, 02 % проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 3);

- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2315, виготовленою о 14 год. 37 хв. 20 лютого 2025 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 2,02 % проміле (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 лютого 2025 року (а.с. 4);

- відеозаписом події (а.с. 8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування не оспорює, а оспорює лише досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, відеозаписом події зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку за порушення п. 15.9 «ґ» ПДР України. Під час спілкування з водієм у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Зафіксовано оголошення виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Процедура проходження огляду водієм: демонстрація працівником поліції технічного приладу «Драгер», вилучення мундштука приладу із індивідуального пакування, контрольний забір повітря. Далі, зафіксовані обставини, з яких вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 2,02 проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився (час запису: 00:32:14). Заперечень щодо результату проведеного огляду від ОСОБА_1 не надійшло. Попереджений про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку, а обставини зафіксовані відеозаписом події спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність підтвердження в матеріалах справи згоди ОСОБА_1 з результатом проведеного огляду.

Отже, зміст оглянутого відеозапису повністю спростовує доводи сторони захисту щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення до закладу охорони здоров`я складено поліцейським до проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не спростовує факту вчинення правопорушення останнім та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію дій особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад «Alcotest 6820» використаний із порушення його експлуатації при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є непереконливими у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.

З квитанції про результат тестування ОСОБА_1 вбачається, що останнє калібрування приладу DRAGER Alcotest 6820 відбулося 21 листопада 2024 року, тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю.

Крім того, на запит місцевого суду УПП в Запорізькій області ДПП надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору «Alcotest 6820», яке чинне до 21 листопада 2025 року (а.с.35).

Згідно відомостей про сервіс, градуювання та державну повірку, що останнє повірка приладу DRAGER Alcotest відбулася ДП «КИЇВОБЛ-СТАНДАРТМЕТРОЛОГИЯ 21 листопада 2024 року, тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю (а.с. 36).

Отже, наведене свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» співробітниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою.

При цьому, результат тесту ОСОБА_1 підписав, а з відеозапису не встановлено, що останній в момент проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» виявляв недовіру результату огляду за допомогою спец приладу.

Доводи щодо не роз`яснення ОСОБА_1 право на оскарження протоколу необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП були роз`яснені, від отримання копії протоколу він відмовився, що підтверджується відеозаписом.

Аргумент апеляційної скарги щодо не роз`яснення поліцейськими права ОСОБА_1 вимагати: сертифікат відповідності, свідоцтво про калібрування, свідоцтво про повірку технічного засобу Драгер 6820 ARHK 0073 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до п. 5 Розділу ІІ інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 на місці зупинки жодних вимог щодо пред`явлення вказаних документів не заявляв.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2129/25