Справа 729/1485/25
3/729/640/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А., за участю особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката В.Д. Рясного,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця матеріали про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

04.09.2025 року о 11 год. 56 хв. в м. Бобровиця по вул. Горького, буд. 40, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував т.з. ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України і скоїв адмінправопорушення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 04.09.2025 року о 11 год. 56 хв. не керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 . Подане захисником клопотання підтримує та просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Рясний В.Д. у судовому засіданні та в письмовому клопотанні до суду просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в матеріалах справи міститься постанова від 03.08.2025 року серії ЕНА № 5387276, яка стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2025 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, із якої не вбачається, чи така постанова вступила законну силу на момент складання протоколу, чи ні, внаслідок чого така постанова не створює кваліфікаційної ознаки - повторності, що є істотною умовою, без якої не відбудеться кваліфікація правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 443244, було складено на підставі постанови серії ЕНА №5387276 від 03.08.2025 за ч. 2 статті 126 КУпАП, яка не набрала чинності. Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тому вважає, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП, а для застосування ч. 5 ст. 126 КУпАП, необхідні належні та допустимі докази того, що протягом року до керування нині інкримінованого було вчинено і санкціоновано правопорушення, передбачене ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП. Надана копія постанови ЕНА №5387276 від 03.08.2025 щодо ч. 2 ст. 126 КУпАП не містить даних про набрання законної сили та вручення особі, а отже не підтверджує юридично значущу повторність

Також, матеріали даної справи не свідчать про те, чи було відомо ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Оскільки суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачає усвідомлення правопорушником того, що він повторно, після притягнення його до адміністративної відповідальності, протягом року вчиняє аналогічне правопорушення (керування транспортним засобом при відсутності у нього права на це), то недоведеність цієї обставини вказує на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Із матеріалів справи не можливо встановити, чи зазначена постанова серії ЕНА №5387276 була вручена особі, стосовно якої вона складена, не зазначено і інформацію про докази на підтвердження вчинення правопорушення , а також чи набрала постанова законної сили та чи не було її оскаржено та скасовано у встановленому законом порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, протягом року вчиняє аналогічне правопорушення (керування транспортним засобом при відсутності у нього права на це), то недоведеність цієї обставини вказує на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Із матеріалів справи не можливо встановити, чи зазначена постанова серії ЕНА №5387276 була вручена особі, стосовно якої вона складена, не зазначено і інформацію про докази на підтвердження вчинення правопорушення, а також чи набрала постанова законної сили та чи не було її оскаржено та скасовано у встановленому законом порядку.

До протоколу додані копія постанови серії ЕНА №5387276, довідка на підтвердження відсутності водійського посвідчення та розписка. Проте, до матеріалів даної справи не було долучено відео на якому було б зафіксовано керування авто з боку ОСОБА_1 . Тобто, немає відомостей чи дійсно було керування. Пояснення у самого ОСОБА_1 , відібрано не було, внаслідок чого неможливо зрозуміти із матеріалів справи, чи дійсно він керував автомобілем, чи ні.

Також, вказує на те, що згідно із довідкою, яку було видано інспектором СРПП ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівської області, лейтенантом поліції А. Турчин, від 05.09.2025 року ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував. Тому, вважає, що стосовно ОСОБА_1 , неможливо застосувати позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, законом не встановлено, що в діях ОСОБА_1 , знаходиться склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши всі докази, які долучені до адміністративного протоколу, прихожу до наступного висновку.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобо`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього рухупередбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався.

Не дивлячись, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає свою вину, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443244 від 04.09.2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5387276 від 03.08.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Суддя не може погодитися з доводами захисника особи, яка притягується до адмінвідповідальності, адвоката Рясного В.Д. про закриття провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та надав письмові пояснення по суті порушення, власноручно зазначивши в графі протоколу про адміністративне правопорушення - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення, що їхав на роботу.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 , є безпідставними.

Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

03.08.2025 о 19 год. 30 хв. щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА №5387276 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Обов`язковим елементом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є повторність вчинення відповідного правопорушення протягом року.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП повторністю слід вважати повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При цьому положеннями ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕНА №5387276 від 03.08.2025 року, дану постанову було складено щодо ОСОБА_1 із застосуванням засобів відеофіксації порушення, а отже така постанова набуває законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні.

Долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення копія постанови серії ЕНА №5387276 від 03.08.2025 року містить особисті підписи ОСОБА_1 , що свідчить про її вручення особі, щодо якої її було винесено.

Суд зауважує, що вручення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення не є формальною дією, а є важливим етапом провадження у справі про адміністративне правопорушення, за результатами якого до особи доводиться зміст прийнятого рішення, порядок його оскарження та порядок набрання законної сили, наслідки невиконання. Саме із фактом вручення копії постанови або фактом відмови від її отримання закон пов`язує факт набрання постановою законної сили.

Таким чином, доводи про відсутність підпису чи вручення/невручення постанови ЕНА №5387276 від 03.08.2025 року, а також чи набрала постанова законної сили, не спростовують факту її існування на момент виявлення правопорушення, а також не змінюють правового статусу ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним не маючи права керування транспортними засобами. Натомість така позиція свідчить про свідоме намагання ухилитися від адміністративної відповідальності.

Щодо посилання захисника особи, яка притягується до адмінвідповідальності, адвоката Рясного В.Д. про неможливість застосування позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Частина 5 ст. 126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом, однак, здійснює таке керування повторно протягом року. При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП установлює обов`язкове безальтернативне додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.

Також суд констатує, що транспортний засіб - це джерело підвищеної небезпеки, а на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя невизначеного кола учасників дорожнього руху та цілісність майна інших особ.

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Будь-яких інших належних та переконливих доказів того, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог ПДР та відсутній склад адміністративного правопорушення, суду не надано.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а також кваліфікація його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, оскільки не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому з дотриманням вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов до висновку про можливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16.02.2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини за ч. 5 ст. 126 КУпАП суд розцінює, як метод його захисту, з метою уникнути від адміністратиної відповільності.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною та достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 126 ч. 5, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. в дохід державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Бобровицький районний суд Чернігівської області

Суддя В.І. Бойко