Справа № 465/1429/24 Головуючий у 1 інстанції: Величко О. В.
Провадження № 33/811/1756/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю скаргу захисника адвоката Назаркевича С.М., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого адвоката Кекіша П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича на постанову судді Франківського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2025 року,

встановив:

вищенаведеною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з постановою судді, 27.01.2024 року о 06 год. 45 хв. у м. Львові на перехресті вул. Євгена Коновальця вул. Повстанська водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagn Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху, а саме поворотом ліворуч із вул. Коновальця на вул. Повстанська, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоду та небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та наближався до вказаного перехрестя по смузі зустрічного руху з увімкненими маячками синього кольору. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3.Б, 3.2, 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, та винести нову постанову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, безпідставно відмовив у клопотанні сторони захисту про виклик та допит судового експерта.

Звертає увагу на те, що водій ОСОБА_2 виконав усі вимоги ПДР в т.ч. п. 10.4 ПДР, а зокрема перед початком свого маневру повороту ліворуч переконався, що зустрічна та попутна смуга руху є вільною та маневр повороту є безпечним.

Вказує, що ОСОБА_3 не міг передбачити того, що інший учасник дорожнього руху - водій автомобіля FIAT DUCATO здійснить грубе порушення вимог ПДР, а саме не переконавшись у безпечності свого маневру, раптово виїде на зустрічну смугу руху та буде здійснювати маневр обгону на перехресті доріг, при цьому взагалі без увімкнення спеціального звукового сигналу, щоб попередити інших учасників дорожнього руху, що такий виконує згідно п. 3.1. ПДР невідкладне службове завдання, в силу чого інші транспортні засоби були б проінформовані про це. Адже згідно вимог п. 1.4 ПДР водій право розраховувати на те, що інші учасники ПДР виконують ці правила.

Зазначає, що водій автомобіля FIAT DUCATO не вибав безпечної швидкості руху, не був уважний до дорожньої обстановки та її зміни, при виявленні небезпеки для свого руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки та не спробував уникнути зіткнення. При цьому водія автомобіля FIAT DUCATO рухався надто швидко, ще й при тих дорожніх умовах які були на момент ДТП, а саме слизьке дорожнє покриття.

Акцентує увагу на тому, що водій автомобіля FIAT DUCATO ОСОБА_1 їхав без увімкнення спеціального сигналу та без забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого інші учасники не були проінформовані про необхідність дати дорогу такому транспортному засобу.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник адвокат Назаркевич С.М., потерпілий ОСОБА_1 та представник потерпілого адвокат Кекіш П.П., не заперечили про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 .

При апеляційному розгляді захисник адвокат Назаркевич С.М., підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представника адвокат Кекіш П.П., заперечили апеляційну скаргу та просили залишити оскаржувану постанову без змін.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.п. п. 2.3.Б, 3.2, 10.1 ПДР України, а саме 27.01.2024 року о 06 год. 45 хв. у м. Львові на перехресті вул. Євгена Коновальця вул. Повстанська водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagn Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху, а саме поворотом ліворуч із вул. Коновальця на вул. Повстанська, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоду та небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку та наближався до вказаного перехрестя по смузі зустрічного руху з увімкненими маячками синього кольору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, ґрунтується на даних, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі місця події та фотознімках з місця ДТП, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин подій.

Окрім цього, як вбачається із висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 11-Е від 14.08.2025 року, у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Fiat Ducato» ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 3.1; 12.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен із моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_2 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 3.2 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був дати дорогу автомобілю «Fiat Ducato», який рухався із увімкненими проблисковими мачками синього кольору.

Задане водієм ОСОБА_2 віддалення автомобіля «Fiat Ducato» 40... 45 м до місця зіткнення є меншим за розрахункове віддалення Sa1 = 27,0...34,4 м, а тому показання водія автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_2 щодо механізму розвитку ДТП (варіант №1) є технічно неспроможними. Проведення досліджень по технічно неспроможних вихідних даних може призвести до хибних висновків, а тому, заданий водієм ОСОБА_2 механізм розвитку ДТП в подальших дослідженнях не використовувався.

Задане водієм ОСОБА_1 та свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 віддалення автомобіля «Fiat Ducato» 11 м до місця зіткнення попадає в діапазон розрахункового віддалення Sа2 = 10,0...12,5 м, а тому, показання водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо механізму розвитку ДТП (варіант №2) є технічно спроможними.

При заданих вихідних даних відповідно до показань водія автомобіля «Fiat Ducato» ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (варіант №2) водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути настання даної ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування.

При заданих вихідних даних дії водія автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 3.2 ПДР України, та вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку з фактом даної ДТП.

При заданих вихідних даних відповідно до показань водія автомобіля «Fiat Ducato» ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (варіант №2) причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням водія ОСОБА_2 вимогам п.п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 3.2 ПДР України та вказані невідповідності перебувають у причинному зав`язку з фактом даної ДТП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_7 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що водій автомобіля FIAT DUCATO ОСОБА_1 їхав без увімкнення спеціального сигналу та без забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого інші учасники не були проінформовані про необхідність дати дорогу такому транспортному засобу, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено в суді першої інстанції і не заперечувалося сторонами в суді апеляційної інстанції,автомобіль «Фіат Дукато», реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль швидкої медичної допомоги), рухався на момент ДТП із увімкнутими проблисковими маячками без звукового сигналу.

Відповідно до ч.6 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

За положеннями п.3.1 ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26-27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Таким чином, законодавець дозволив водіям оперативних транспортних засобів відступати від окремих вимог ПДР, які регулюють дорожній рух за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання та світлофорів, початку та зміни напрямку руху, швидкості руху, дистанції, інтервалу та зустрічного роз`їзду, обгону та інших вимог ПДР, виконання яких повинно забезпечити безпеку дорожнього руху.

При цьому, відповідно до п.3.1 ПДР за відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений, а тому даний факт не являється вирішальним при розгляді даної справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правила дорожнього руху не містять визначення безпеки дорожнього руху, яка повинна бути забезпечена виконанням всіма учасниками дорожнього руху вимог Правил дорожнього руху.

При визначенні відповідного рівня безпеки дорожнього руху, який повинен забезпечити водій оперативних транспортних засобів необхідно враховувати, що відповідно до вимог п. 3.2. ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до вимог п.3.1 ПДР безпека дорожнього руху повинна бути забезпечена в умовах коли водій оперативного транспортного засобу має право порушувати певні вимоги ПДР України, а інші водії повинні мати можливість виконати вимоги п.3.2 ПДР України щодо можливості надати йому дорогу та забезпечити його безперешкодний проїзд.

Таким чином, відповідно до п.3.1 Правил дорожнього руху під безпекою дорожнього руху необхідно розуміти такий рівень безпеки, який дозволяє водіям інших транспортних засобів виконати вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху, щодо надання дороги і забезпечення безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

Апеляційний суд, з урахуванням наведеного, дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці не був позбавлений можливості виконати вимоги п .п. 2.3.Б, 3.2, 10.1 ПДР України та надати дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги, з увімкненими маячками синього кольору, оскільки він як водій перед зміною напрямку руху, а саме поворотом ліворуч, повинен був бути уважним, а тому відповідні доводи апеляційної скарги захисника не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що суд безпідставно відмовив у клопотанні сторони захисту про виклик та допит судового експерта, то апеляційний суд, погоджується з висновком районного суду, що експерт у своєму висновку від 14.08.2025 року надав чіткі та однозначні відповіді на поставлені перед ним питання. При цьому, перелік таких питань формулювався обома сторонами провадження, в тому числі стороною захисту, яка первісно виступала ініціатором призначення експертизи. Обґрунтування в поданому захисником клопотанні нових питань, які сторона захисту хоче з`ясувати в порядку допиту експерта, не спрямоване на усунення будь-яких неточностей чи протиріч у висновку експерта, а, по своїй суті, є намаганням поставити експерту додаткові, нові питання, що не допускається в рамках процедури допиту експерта. Крім цього, наданий експертом висновок є повним, науково обґрунтованим та містить однозначні і чіткі відповіді на поставлені перед автотехнічною експертизою питання, які повністю узгоджуються з іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході апеляційного розгляду, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції, обґрунтовано закрив провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Франківського районного суду міста Львова від 27 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк