ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 15 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, лікаря фізичної та реабілітаційної медицини ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

За обставин встановлених судом, ОСОБА_1 , будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», будучі згідно п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, а саме 11.06.2025 року о 22.03 год., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не встановив що він діяв умисно або мав намір на меті приховати відомості. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності умислу або недобросовісного ставлення до обов`язків декларування.

Вказує, що суд обмежився формальним посиланням на протокол, не дослідивши його пояснення не перевіривши факти об`єктивної неможливості своєчасного подання декларації.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Довженко О.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом постанови, яка наразі оскаржується, судом першої інстанції наведені вимоги закону дотримані.

Висновок, викладений у постанові судді Новокодацького районного суду м. Дніпра від 15 жовтня 2025 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд не встановив що він діяв умисно або мав намір на меті приховати відомості, в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності умислу або недобросовісного ставлення до обов`язків декларування, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, всупереч доводам апеляційної скарги, не передбачає лише умисної форми вини, оскільки сама диспозиція цієї норми говорить про те, що вказане адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за цією статтею виключається.

Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 в поданні декларації у встановлений законом строк у матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені, а зазначені ОСОБА_1 причини несвоєчасного подання декларації не входить до цих зазначених причин і тому не визнається поважною підставою для несвоєчасного подання.

Щодо стосується заявленого в судовому засіданні питання про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення та закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, по своїй суті не може бути визнане малозначним, оскільки передбачає відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, який є обов`язковим для всіх осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, вказані особи мають виконувати передбачені законом вимоги щодо фінансового контролю, незалежно від того, чи змінювався їх матеріальних стан, а тому відсутність негативних наслідків від дій ОСОБА_1 , шкоди, зміни матеріального стану тощо не можуть бути взятими до уваги.

Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема, доведеність того, що ОСОБА_1 без поважних причин не своєчасно подав декларацію, апеляційний суд вважає, що таке адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не може бути визнано малозначним, отже не вбачається підстав для застосування у цій справі вимог ст. 22 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 15 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун