П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27.08.2013 Білоцерківським РМ У ДМС України в Київській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лебедовської Л.Ю.,

У С Т А Н О В И В:

02.09.2025 о 14:16 год на вул. Молодіжній, 8, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» з р.н. НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість та звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441442 від 02.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. 02.09.2025 близько 14:00 год по вул. Леваневського він вийшов із свого під`їзду будинку № 65, взяв каву і поїхав. Патрульна машина стояла неподалік, тому коли він поїхав, поліцейські поїхали за ним, і через декілька коли він виїхав із вул. Леваневського на вул. Молодіжну, увімкнули проблискові маячки і його зупинили. Працівники поліції повідомили, що причиною зупинки є відсутність у нього стархового полісу. Але страховий поліс у нього був і він пред`явив його поліцейським. В той день дуже поспішав до дитини, яка захворіла і була у селі із бабусею. Перевіряючи його документи, поліцейський побачив рік його народження і відразу повідомив, що він у стані алкогольного сп`яніння, що від нього є запах, і зробив на його прохання видих на нього, потім через 2 хвилини посвітив у очі, коли на вулиці був яскравий сонячний день і що він міг побачити не знає, та повідомив, що є ознаки наркотичного сп`яніння. Йому запропонували проїхати для огляду до медичного закладу, не зазначили до якого медичного закладу необхідно проїхати, але на місці пройти огляд не пропонували. На вказану пропозицію він відмовився, тому що боявся, що його завезуть до ТЦК. Без камери він спілкувався із поліцейським з приводу відмови від проходження огляду і після цієї розмови він ще раз відмовився проходити огляд, оскільки поспішав до хворої дитини, про що повідомив останньому, а також боявся, що завезуть в ТЦК. Поліцейські роз`яснили йому його права після того, як уже склали протокол. Від керування транспортним засобом його не відстороняли. Коли поїхали працівники поліції, то він також поїхав далі. Незаконні дії працівників поліції щодо нього він не оскаржував, бо і прізвищ їхніх він не знав. Разом з ним у машині була його дружина. Доповнив, що працівникам поліції він говорив про те, що він гуляв у неділю, а тоді був вже вівторок.

Також, ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, у яких вказав наступне. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зупинка транспортного засобу під його керуванням була безпідставною, будь-яких Правил дорожнього руху він не порушував, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння він не перебував, працівниками поліції було порушено порядок виявлення у нього ознак сп`яніння.

Із відео бодікамери поліцейського вбачається, що зупинка транспортного засобу відбулася за допомогою проблискових маячків. Поліцейський підійшовши до нього та на його вимогу, бо він тричі просив назвати законну підставу зупинки транспортного засобу, поліцейський повідомив, що його зупинено за порушення п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме: відсутність страхового полісу, попросив пред`явити документи на транспортний засіб, посвідчення водія та страховий поліс. Він повідомив, що такої підстави для зупинки транспортного засобу немає та надав на ознайомлення діючий страховий поліс (с1ір-0 о 14:18 год (с1ір -1 о 14:17 год). Інший поліцейський зачитав п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Натомість ніяких доказів порушення ним ПДР, його причетність або пасажирів транспортного засобу до вчинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення не надали. Поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним ПДР України. Поліцейські вважали, що якщо в їхній базі не значиться страховий поліс транспортного засобу, то це є підстава для зупинки транспортного засобу за п. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та переконливо намагалися нав`язати йому думку, що вони діють в межах чинного законодавства, перевіряючи страхові поліси водіїв. Ознайомившись з діючим страховим полісом, поліцейський заявив, «ну таке буває», також запитав куди прямуєте та чи наявні заборонені речі, не перевіряючи ні салон, ні багажник, шукаючи привід для подальших незаконних дій.

Отримавши відповідь, що він прямує у село до хворої дитини, поліцейський, провокуючи привід для складання адміністративних матеріалів, заявив, що є підозри його перебування в стані алкогольного сп`яніння та наявний запах алкоголю з порожнини рота, запропонувавши пройти огляд, не вказуючи який саме: на місці зупинки чи в медичному закладі, не дочекавшись відповіді, хоча він не заперечував пройти огляд на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер, але поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Його розмова з поліцейським відбувалася у вигляді монологу з боку поліцейського. За дві хвилини поліцейський повідомив і ознаки алкогольного сп`яніння (clip-0 о 14:21 год) і ознаки наркотичного сп`яніння (clip-0 о 14:22 год). В подальшому поліцейський постійно плутає то алкогольне сп`яніння, то наркотичне сп`янінні, та повідомив, що він може помилився щодо алкогольного сп`яніння, але «прям щас виявив ознаки наркотичного сп`яніння» (clip-0 о 14:24 год) або можливість вживання лікарських засобів і запропонував пройти огляд в медичному закладі, не озвучуючи, в якому саме медичному закладі буде проводитися огляд. Він неодноразово повідомляв, що тверезий і ніяких заборонених засобів не вживав, побоюється, що його привезуть не до медичного закладу, а в ТЦК, а також повідомив, що хвора дитина, яка потребує термінової медичної допомоги, і що він прямує до неї в село. Провокуючи його на відмову від огляду в медичному закладі, поліцейський заявив «що там і на алкоголь задують і на наркотики», а вже після складання адміністративних матеріалів вдався до провокаційних маніпуляцій, погрожуючи затриманням та доставлянням до ТЦК (clip-і о 15:02 год).

Поліцейський вказуючи виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, мав перевірити їх наявність на місці зупинки транспортного засобу, тобто вчинити певні дії направленні на виявлення таких ознак. Так, щоб перевірити таку ознаку як виражене тремтіння пальців рук, поліцейський мав би попросити водія простягнути руки вперед, розставивши пальці, та спостерігати за їхніми рухами: тремтіння буде помітним як вібрація або дрижання, що може вказувати на алкогольне чи наркотичне сп`яніння. Натомість поліцейський запропонував водію простягнути одну руку в салоні машині, де ніяких вібрацій при цьому не відбувалося.

Він спілкується із поліцейськими нормальною, зрозумілою мовою, нормальним тоном висловлював свої заперечення щодо причини зупинки, координація рухів була звичайна, він не має уповільнену реакцію, загальмованість, стан сонливості або ступору, ейфорії, поведінка не надто яскрава і не привертала увагу зайвою емоційністю, балакучістю, смішністю чи агресивністю, реакція на дії правоохоронців була адекватною для події, зафіксованої у протоколі.

Сержант поліції ОСОБА_2 в сонячну спекотну погоду виявив його неприродну блідість не піддається логічному поясненню, лише припущення поліцейського не може вказувати на ознаку, характеризуючи наркотичне сп`яніння, як на таку, що відповідає дійсності.

Перед складанням адміністративного протоколу за ст. 130 ч. 1 КУпАП йому не були роз`яснені його права Конституцією України, що є порушенням його конституційних прав та право на захист. Тільки після складання адміністративний матеріалів та під час зачитування поліцейським Султановим А.О. фабули протоколу працівник поліції о 15:00 год (с1ір-0) представився та зачитав йому права. Ніяким правом він не міг скористатися після складання протоколу та інших адмінматеріалів. Вважає, що внаслідок цього істотно порушені його права та законні інтереси, а все у сукупності тягне за собою недійсність протоколу про адміністративне правопорушення як доказу, який визначає винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, поліцейський, не маючи твердого наміру доставляти водія до медичного закладу, в порушення вимог Інструкції, без будь-яких пояснень зняв нагрудну камеру, залишив її у салоні службового автомобіля і мав розмову з водієм, яка не фіксувалася відеокамерою (с1ір-0 о 14:40 год).

Всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення його не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські мали б відсторонити його від керування транспортним засобом, однак цього не було зроблено. В матеріалах адміністративної справи відсутня розписка особи, яка має посвідчення водія та була допущена до керування транспортним засобом. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися допустимим і достовірним доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки складений на підставі недопустимих і недостовірних доказів, а тому не може вважатися доказом. Зібрані по справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у своїх усних та письмових поясненнях просила суд провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, підтримавши письмові пояснення ОСОБА_1 та посилаючись на безпричинну зупинку автомобіля, яка не відповідає

вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», будь-яких Правил дорожнього руху водій не

порушував за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників

поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи

відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні

ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відсутність полісу обов`язкового страхування не є причиною зупинки транспортного засобу, яка передбачена ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Водію ОСОБА_1 не були роз`яснені права передбачені ст. 55, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що є порушенням його конституційних прав та право на захист. Жодних правомірних дій для виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного

сп`яніння поліцейськими не проводилися, до протоколу внесені недостовірні відомості

(припущення) поліцейського про наявність таких ознак. Також працівниками поліції порушенні вимоги ст. 266 КУпАП. В матеріалах адміністративної справи відсутні акт огляду та тимчасове затримання транспортного засобу, розписка особи, яка була допущена до керування транспортним засобом. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів перебування водія в стані

наркотичного сп`яніння, ознаки зазначені в протоколі не відповідають дійсності і є

формальними, не підтвердженні належними та допустимими доказами та не можуть бути

визначені такими, що тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , повідомила, що із ОСОБА_1 вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, вони разом виховують дитину, якій він є біологічним батьком. 02.09.2025 вона була пасажиром в автомобілі, вони їхали в село до хворої дитини, везли ліки, їх зупинили працівники поліції і сказали, що у чоловіка перегар, а потім повідомили, що вбачають ще й ознаки наркотичного сп`яніння. Їй того дня дзвонила мама і казала, що у дитини висока температура, про що вони повідомили поліцейським, але їх це не цікавило, вони провокували ОСОБА_1 на відмову. Вони з чоловіком виходячи з будинку, бачили працівників поліції, які стояли неподалік, сходили до магазину, після чого поїхали. Тільки вони виїхали за поворот, їх зупинили працівники поліції, але із автомобіля вони не виходили. Працівник поліції, який до них підійшов відрекомендувався швидко і тихо, та повідомив причину зупинки. Потім він повідомив, що у чоловіка ознаки сп`яніння, тому ОСОБА_5 дихнув на нього. Потім поліцейський світив чоловікові у очі ліхтариком від телефону, просив витягнути руки і в результаті сказав, що у нього ознаки наркотичного сп`яніння. У чоловіка була температура зранку, але оскільки у неї не було кому зателефонувати і попросити, щоб завезли до дитини у село, тому вона розбудила чоловіка і заставила випити ліки і сісти за кермо, щоб поїхати в село. Поліцейський один раз пропонував пройти огляд на що чоловік відмовився. У цей час чоловік сидів у автомобілі. Далі поліцейські пішли до свого автомобіля, вони чекали їх 2-3 год. Чоловік виходив із автомобіля на прохання поліцейського, спілкувався з ними 2-3, але це вже було після відмови пройти огляд, вони поговорили і розійшли. Чи були у поліцейських ввімкненні камери вона не бачила. Чи давав працівник поліції йому щось підписувати вона не пам`ятає. Поліцейський говорив їм, щоб вони шукали тверезого водія, бо далі їхати чоловік не може. Коли працівники поліції їх відпустили, вони закрили машину, пішли до під`їзду, вона знайшла хто її завезе в село, а чоловік пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні як свідок поліцейський батальйону 1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП ОСОБА_2 повідомив наступне. Під час патрулювання по вул. Молодіжній, перевіряючи базу МТСБУ було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування на транспортний засіб «BMW», який було зупинено для перевірки. Під час спілкування із водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, здається неприродна блідість і звужені зіниці очей, які він перевірив. У зв`язку із цим йому водієві було запропоновано пройти огляд, але він відмовився, його було попереджено про адміністративну відповідальність і про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Про причину зупинки водієві було повідомлено відразу, це ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме якщо інформація про причетність водія до вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, тобто водія було зупинено з причини причетності до вчинення адміністративного правопорушення, а саме відсутність страхового полісу, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постанова не складалася, тому що не працювала база, і для того щоб не затримувати водія з цього приводу. Детально розмови із водієм він не пам`ятає. Відсутність полісу обов`язкового страхування вони встановили через офіційну база, яка внесена до їхнього робочого планшету, а також дана база знаходиться у вільному доступі. Водій їм надав поліс у друкованому вигляді. Бувають випадки, що поліс може не підтягувати у базу, автомобіль міг перереєстровуватися. У випадку, коли поліс не можна побачити по базі, тоді під час транспортного засобу вона перевіряється по VIN-коду автомобіля. якщо працівник поліції зупиняє транспортний засіб, то на його вимогу відповідно до пп. 2.1, 2.4 а ПДР водій має надати документи і в тому числі і поліс. Після перегляду відеозапису із нагрудної камери поліцейського, а саме відео файлу під назвою «clip-0», ОСОБА_2 на запитання захисника повідомив, що він роз`яснював водієві ОСОБА_1 його права, це проходить в обов`язкову порядку, але коли саме він не пам`ятає. Він пропонував водієві у зв`язку із виявленими ознаками пройти огляд у лікаря-нарколога, де він пройшов би огляд і на алкогольне і на наркотичне сп`яніння. Одну із ознак сп`яніння блідість обличчя була встановлена його очима, а також він перевіряв зіниці. Хоча на вулиці і було сонячно, проте водій сидів у автомобілі в тіні, тому і можна було встановити зазначені ознаки. Огляд за допомогою приладу драгер він запропонував водієві пройти одразу, а потім стовідсотково пропонував проїхати до медичного закладу. Бувають випадки, коли людина вживає марихуану, а потім може випити пива чи ще якийсь алкоголь, і в медичному закладі встановлюють і алкогольні і наркотичне сп`яніння. Від керування транспортним засобом водія було відсторонено шляхом залишення автомобіля на місці зупинки, оскільки воно було припарковано без порушень ПДР, іншого водія не було. Посвідчення водія не вилучалося, оскільки його водій показував у за стосунку Дія. Після перегляду відеозапису із нагрудної камери поліцейського, а саме відео файлу під назвою «clip-1», ОСОБА_2 повідомив, що не пам`ятає. Що було після складання протоколу, тому що у них було службове завдання, вони поїхали, а водій залишився. Від керування він відсторонив усно, повідомив, що водій далі рухатися не може, але розписку про це він не писав, оскільки вважає, що розписка не є офіційним документом. Також повідомив, що був факт залишення ним нагрудної камери у службовому автомобілі, але з через те, що він довго шукав туалет, не пам`ятає чи спілкувався із водієм без камери, можливо в той момент, коли проходив повз його автомобіль. Стверджує, що без камери не схиляв водія до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому що водій від самого початку відмовився проходити будь-який огляд.

Допитана в судовому засіданні як свідок поліцейський батальйону 1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Говоровська В.А. повідомила, що під час патрулювання було перевірено транспортний засіб на наявність полісу обов`язкового страхування, у їхній базі даних поліс був відсутній, тому транспортний засіб був зупинений. Під час спілкування із водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, водієві було запропоновано пройти огляд, однак той відмовився. Наявність страхового полісу вони перевіряли по робочому планшету. Коли водія зупинили, то вони перевірили документи. Тобто, причиною зупинки транспортного засобу була підозра водія у вчиненні адміністративного правопорушення. Ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у водія, наскільки вона пам`ятає були: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук та звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Вказані ознаки виявив колега. Від керування транспортним засобом водія було відсторонено без евакуації транспортного засобу, водій залишив автомобіль на місці зупинки, а також його було попереджено про те, що він вже не може в силу ст. 266 КУпАП керувати автомобілем. Як саме все відбувалося вона не точно пам`ятає, оскільки подібних справ у неї багато. На її думку, водій на момент, коли вони від`їздили, залишився на місці, нікуди не пішов.

Суддя заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння(крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, із аналізу із зазначених вище норм вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441442 від 02.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення в цілому складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП і містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, оскільки огляд ОСОБА_1 не проводився;

актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість;

відеозаписом з нагрудних камер та відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441442 від 02.09.2025, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі на відео файлі під назвою «clip-0» з нагрудної камери поліцейського № 477940 зафіксовано як працівники поліції о 14:18 год після зупинки транспортного засобу підходять до автомобіля, працівник поліції відрекомендувався та попросив надати згідно із п. 3 ст. 35 поліс обов`язкового страхування. Водій запитав про причину зупинку, на що працівник поліції повідомив, що під час вільного патрулювання поліцейські слідкують за дотриманням порядку і в тому числі перевіряють страхові поліси. О 14:19 год до водія підійшла інша поліцейська, яка також відрекомендувалася. Поліцейський процитував п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», що однією із причин зупинки транспортного засобу є причетність водія або пасажирів до кримінального чи адміністративного правопорушення, відсутність страховки і є адміністративним правопорушенням. Водій назвався ОСОБА_1 , його особу перевіряють по службовому планшету поліцейських. В цей час водій надав поліцейським поліс обов`язкового страхування для огляду. Далі зафіксовано о 14:21 год як на запитання поліцейського, водій повідомив, що забороненого він нічого не перевозить, прямує у село. Поліцейський нахилився до водія, запитав чи той нічого не вживав і попросив зробити на нього пару раз видих, той дихнув і на запитання сказав, що нічого не вживав. Поліцейський запитав чи водій пройде огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у нього відчутний запах алкоголю з порожнини рота, останній сказав, що пив каву, нічого не вживав, йому потрібно поїхати в село, у нього захворіла дитина, йому потрібно забрати термометр і ліки. Далі поліцейський посвітив водієві у очі та перевіряє їх реакцію на світло, а також попросив водія протягнути руки. Водій в цей час з автомобіля не виходив. Водій викона вимоги поліцейського та повідомив, що тільки проснувся, руки тремтять, бо йому страшно, він боїться, що його заберуть до ТЦК. Поліцейський повідомив, що у водія також виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці, неприродна блідість, тремтіння пальців рук, а тому він пропонує проїхати до лікаря, там якраз проводять огляд і за допомогою Драгеру і огляд на стан наркотичного сп`яніння, та повторно запропонував проїхати до медичного закладу до лікаря-нарколога для огляду. О 14:22 год водій запитав чи може він відмовитися від огляду. На це йому було роз`яснено, що якщо він відмовиться від огляду, то вони також дають йому направлення і він може у добровільному порядку поїхати і здати самостійно аналізи, якщо вважає, що дії поліцейських були неправомірними. На запитання чи будуть у такому випадку поліцейські писати йому ст. 130, йому повідомлено, що відповідальність за відмову від огляду передбачена ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 розповів, що він на вихідних гуляв, а вже вівторок, він два дні вже нічого не вживав. Поліцейський повідомив, що можливо у водія такі якісь наслідки, але є спільний Наказ МВС та МОЗ, згідно з яким у нього виявлені ознаки і наркотичного сп`яніння, можливо якось ще перемішалося кава і дає запах алкоголю чи не алкоголю, можливо він помилився і тому пропонує пройти огляд у лікаря на визначення стану наркотичного сп`яніння, та роз`яснює водієві, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, можливо він вживав якісь ліки і вони також можуть впливати на загальний стан, щоб це з`ясувати йому пропонує пройти огляд у лікаря, де проводять огляд і на алкогольне і на наркотичне сп`яніння. О 14:25 год зафіксовано як на запитання водія, якщо він відмовляється від огляду чи зможе їхати далі чи ні, чи можуть його поліцейські супроводити, а він переставить автомобіль, на що поліцейський повідомив, що потрібно викликати тверезого водія, подзвонити другу, щоб забрав автомобіль, оскільки далі рухатися він не може, або ж залишити авто на місці зупинки, оскільки воно припарковане без порушень ПДР.

Далі водій ще раз показав посвідчення водія, та поліцейська направилася до службового автомобіля, де зняла свою нагрудну камеру і поставила на панель. О 14:29:51 год інший поліцейський, який спілкувався із водієм, прийшов до службового автомобіля, знайшов необхідні документи і о 14:30:58 год знову вийшов із автомобіля. О 14:37:40 год поліцейський повернувся та повідомив, що ходив у туалет. Далі зафіксовано складання протоколу і додатків до нього, а вже о 14:57:41 год поліцейська вийшла з автомобіля, підійшла до водія, який сидить у своєму транспортному засобові, та ознайомлює його із актом та направленням, а вже о 14:59 год інший поліцейський прийшов ознайомлює водія із протоколом. О 15:00 год працівниця поліції повернулася до службового автомобіля, а інший поліцейський залишився біля водія.

На відео файлі під назвою «clip-1» з нагрудної камери поліцейського № 476084 зафіксовано ті ж обставини, що із попередньої камери, але окрім того як о 14:25:53 год поліцейський, який першим підійшов до водія говорить колезі, щоб вона йшла до службового авто і виписувала направлення, що вона і зробила, а він продовжив розмову із водієм. О 14:26:52 поліцейський запитав чи водій буде проходити огляд, на що останній відповів, що не зараз. Поліцейський продовжив на своє запитання коли водій буде проходити огляд, завтра, та знову запитав чи буде останній проходити огляд у медичному закладі чи ні, той сказав, що не хоче цього зараз робити. О 14:27:22 год зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд. Водій повідомив, що його зупинили без причини зупинки, він може оскаржити їхні дії, на даний час він себе погано почуває і не із-за того. Водій повідомив, що на даний час він думає про те, щоб його не повезли до ТЦК. Поліцейський о 14:28:47 год знову запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, та пояснив, що якщо водій буде затягувати процедуру освідування, то він буде вважати це як відмова від огляду та порушення п. 2.5 ПДР. На це водій повідомив, що він сьогодні не хоче і даний момент відмовляється від огляду. О 14:29:08 год поліцейський перепитав чи дійсно водій відмовляється від проходження огляду, бо це буде складатися протокол за порушення п. 2.5 ПДР, на що водій сказав, що не вживає взагалі, але оце так…О 14:29:53 поліцейський повідомив, щоб водій почекав і підійде потім до нього, а сам пішов до службового автомобіля, поставив свою нагрудну камеру в авто і о 14:30:46 год говорить що він сходе в туалет. О 14:37:40 год повернувся до автомобіля. О 14:39:18 год зафіксовано як поліцейський вийшов зі службового авто до водія, вони відійшли із проїзної частини дороги за службовий автомобіль і стали у затінок, та поліцейський перепитав чи дійсно він не хоче їхати на огляд, на що той повідомив, що ні. Працівник поліції знову роз`яснює, що за відмову від проходження огляду також передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП та запитав чи про це знає водій. На запитання останнього яка це відповідальність і що це буде суд чи що, поліцейський роз`яснив, що так це адміністративна відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР за ст. 130 КУпАП, щоб водій шукав тверезого водія, для того щоб не забирали автомобіль, а стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали. О 14:40 год зафіксовано роз`яснення прав водієві за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та поліцейський сказав, щоб водій зачекав, подзвонив тверезому водієві, далі він буде йти пішки додому чи куди він там їхав і все. Також зафіксовано, окрім всього іншого, як о 15:00 год поліцейський ознайомлює водія із складеним стосовно нього протоколом про адміністративне правопорушення, водій відмовився його підписувати. А вже о 15:02 год поліцейський почав з`ясовувати у водія з приводу його перебування у розшуку ТЦК, пропонує проїхати до ТЦК, але водій відмовився проїхати.

На відеофайлі під назвою «clip-2» із відеореєстратора службового автомобіля зафіксовано факт руху транспортного засобу «BMW» з р.н. НОМЕР_3 та його зупинка.

Суддею встановлено, що при оформленні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівником поліції дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, він не порушував ПДР, а тому він відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, суд вважає безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено та повідомлено про причину зупинки. З приводу відсутності в матеріалах справи будь-якої постанови про вчинення порушення ПДР ОСОБА_1 , а отже і відсутність причини зупинки, суддя зазначає, що із переглянутого відеозапису вбачається, що останній надав у паперовому вигляду чинний страховий поліс (clip-0 14:19 год), а тому необхідності у накладенні стягнення та винесення постанови про притягнення до відповідальності у поліцейських не було.

Окрім того, відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи суддею встановлено всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона та перевірено відповідність дій поліцейських вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Порушене стороною захисту питання з приводу незаконності дій суб`єкта владних повноважень - посадової особи патрульної поліції, а саме відповідність/невідповідність їх дій положенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не підлягає вирішенню при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та не впливає на правильність вирішення справи.

Одночасно, суд зазначає, що у випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції вона має можливість, відповідно до п.п. д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку. Так відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. Таким чином, захищати свої права та законні інтереси від порушень з боку поліцейських, ОСОБА_1 може в порядку адміністративного судочинства, чого стороною захисту зроблено не було, хоча як вбачається із переглянутого в судовому засіданні відеозапису (clip-1 14:27 год) ОСОБА_1 був обізнаний в частині зі своїми правами.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, який прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Невиконання такого обов`язку, тобто відмова водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо позиції сторони захисту з приводу того, що поліцейськими не встановлювалися ознаки наркотичного сп`яніння, а поліцейськими формально зазначено ознаки із переліку, вказаного в Інструкції, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Отже, із аналізу вказаних норм слідує, що огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають водії, у яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Окрім того, із переглянутого відеозапису вбачається, що поліцейський перевіряв наявність ознак сп`яніння, спочатку просив водія зробити видих на нього, а потім коли виникли сумніви, попросив витягнути руки, а також, перевірив реакцію зіниць очей на світло, в цей момент водій знаходився у власному автомобілі у затінку (clip-0 14:21 год). Також, про перевірку наявності ознак сп`яніння ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили допитані як свідки ОСОБА_4 , яка перебувала в автомобілі разом із ОСОБА_1 , та поліцейський батальйону 1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Султанов А.О..

Не заслуговують на увагу також доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права під час складання протоколу, а було це зроблено вже під його оголошення. Дані доводи спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано що коли ОСОБА_1 прийшов до працівників поліції і повідомив вкотре, що відмовляється від проходження огляду, не бажає їхати до лікарні, йому було повідомлено про складання протоколу стосовно нього за ст. 130 КУпАП та відразу роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (clip-1 14:40 год).

З приводу доводів сторони захисту про те, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП суддя зазначає таке.

Статтею 266 КУпАП визначено: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Із аналізу вказаної норми вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Якщо поліцейський відстороняє водія від керування автомобілем, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування авто. Фактично на практиці у разі відсторонення водія від керування автівкою, вона передається знайомим, родичам або пасажирам водія, які мають можливість керувати нею.

Суддя констатує відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення розписки іншого водія про те, що він зобов`язується доставити автомобіль до місця призначення, а водія не допускати до керування ним, та акту тимчасового затримання транспортного засобу, що у даному випадку мало місце порушення з боку поліцейських щодо порядку відсторонення особи від керування транспортним засобом, проте таке жодним чином не спростовує викладених у протоколі обставин вчинення адміністративного правопорушення та не впливає на допустимість зібраних у справі доказів.

Окрім того, як встановлено в судовому засіданні із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, працівником поліції неодноразово було повідомлено ОСОБА_1 , що далі керувати транспортним засобом він не може, щоб шукав тверезого водія (clip-0 14:25 год, clip-1 14:39 год). Також, допитана як свідок ОСОБА_4 повідомила, що транспортний засіб залишився на місці зупинки, а ОСОБА_1 пішов додому.

Також, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту з приводу того, що у неї викликають сумніви щодо фіксування обставин події, тому що поліцейський залишав свою нагрудну камеру в машині, мав розмову із водієм, яка не фіксувалася.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 5 розділ ІІ), затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як зафіксовано на відеозаписі (clip-0, clip-1), доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський залишав свою нагрудну камеру для відвідування вбиральні, що не є порушенням Інструкції.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні як свідок та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання поліцейський батальйону 1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП ОСОБА_2 повідомив, що коли він ходив до вбиральні, то із водієм ОСОБА_1 не мав розмови, яка б не фіксувалася відеокамерою, та могла б спонукати до відмови від огляду ОСОБА_1 . У суду немає підстав недовіряти та ставити під сумнів такі показання свідка, оскільки ОСОБА_1 із самого початку відмовлявся проходити огляд на визначення стану сп`яніння.

Інші аргументи захисту не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі. При цьому суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно із якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить,0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА