Провадження № 3/185/4957/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника адвоката Бакумова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, не працюючої, проживаючої АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 504661 складеного 05.11.2025 року слідує, що 05.11.2025 року, о 21.50год. по вул.Харківській, 19 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Хюндай Акцент н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння шкіри обличчя, почервоніння очей, від проходження єдиного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 наполягала на закритті провадження у справі через порушення, які на її думку, були допущені правоохоронним органом під час встановлення та фіксування обставин правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначала суду про те, що її огляд на наявність ознак стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, не встановлювався ані запах алкоголю з її порожнини роту, ані почервоніння шкіри її обличчя, ані почервоніння очей.

Під час фіксування обставин правопорушення працівники поліції рекомендували їй відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, через те, що інший учасник ДТП, в яке вона потрапила в той же день, є військовим, поспішає, й таке інше. Її заперечення з цього приводу були проігноровані, їй не надали можливості скласти їх письмово, власноруч, натомість пояснення іншого учасника ДТП були складені останнім проти неї під контролем та під диктовку працівників поліції, тощо.

Позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтримав і її захисник, наголошуючи на тому, що переглянутий судом під час розгляду справи відео-запис з фіксацією обставин правопорушення, має численні переривання запису, який мав би бути проведений безперервно, що підтверджує пояснення його підзахисної про допущенні порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

З ясувавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, й данні, що містяться в наданому суду відео-доказі, проаналізувавши та зіставивши все між собою та в сукупності з вимогами діючого законодавства України, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повинна бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону, а також вимог ст.266 КУпАП.

Так, пунктом 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026 передбачено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо).

Зазначених вимог не було дотримано правоохоронним органом під час виявлення та фіксації адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Зокрема, доданий до матеріалі справи в якості доказу відео-запис з фіксацією подій від 05.11.2025 року за участю водія ОСОБА_1 свідчить про те, що відео-фіксація адміністративного правопорушення відносно вказаної особи, як про це свідчить дослідження вказаного доказу, відбувалося з необґрунтованими неодноразовими перериваннями фіксації.

Переривання відео фіксації адміністративного правопорушення відбувалося на:

- 21:13:53 з відновленням фіксації на 21.20.55;

- 21:21:00 з відновленням фіксації на 21:29:14;

- 21:29:44 з відновленням фіксації на 21:44:19;

- 22:04:00 з відновленням фіксації на 22.08.12;

- 22:10:25 з відновленням фіксації на 22.34.49;

- 22:36:53 з відновленням фіксації на 22:54:10;

- 22:57:11 з відновленням фіксації на 23.15.04;

тощо.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину», залежно від ступеню її суспільної небезпеки ( Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччин», «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені вище порушення, які були допущені працівниками правоохоронного органу та стосувалися вимог щодо забезпечення безперервної відео-фіксації таких обставин правопорушення, як огляд особи на наявність ознак алкогольного сп`яніння, забезпечення її права на захист, дотримання порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та направлення особи до найближчого медичного закладу для проходження вказаної процедури, тощо, позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про те, що її огляд на наявність ознак стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, не встановлювався ані запах алкоголю з її порожнини роту, ані почервоніння шкіри її обличчя, ані почервоніння очей, її заперечення з цього приводу були проігноровані, їй не надали можливості скласти їх письмово, власноруч, натомість пояснення іншого учасника ДТП були складені останнім проти неї під контролем та під диктовку працівників поліції, тощо, заслуговують на увагу, оскільки не спростовані доказами сторони звинувачення, в тому числі й безперервною фіксацією обставин інкримінованого правопорушення.

З огляду на той факт, що свідки у справі для фіксації вказаної процедури притягнення до адміністративної відповідальності залучені не були, слушними є й заперечення адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що доказ у справі - відео-запис з фіксацією обставин правопорушення, має численні переривання запису, який мав би бути проведений безперервно.

Частиною 5 ст.266 КУпАП закріплено, що огляд особи, в тому числі й на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перегляд наданого суду відео-доказу з вказаного питання підтверджує позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що її огляд на стан сп`яніння та фіксація вказаної процедури відбувалися із порушенням вимог зазначених вище законів та підзаконних актів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність водія ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.