Провадження № 3/359/4559/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Щербини А.І., адміністративний матеріал, що надійшов від головного державного інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Київській області, Сасюк Н.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - директора ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА», місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2025 слідує, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» вчинила порушення в частині ведення бухгалтерського та податкового обліку за період що перевіряється всупереч п. 44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 140.2, п. 140.3 ст. 140, п. 198.1, п 198.3, п.п. «г» п. 198.5, ст. 198, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп.168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп164.2.17 «е» п. 164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167, пп 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ, пп1.4п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПКУ, п.п. 14.1.180 ст.14, п. 51.1, ст. 51, п.176.2 «б» ст. 176 ПКУ, п.3.2, п.3.3, п. 3.4, п.3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2025 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (зі змінами і доповненнями), в разі чого встановлено: завищення від`ємного значення з податку на прибуток в загальній сумі 8 839 141 грн.; зниження податку на додану вартість в загальній сумі 7 279 997 грн.; не складання і не реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних на загальну суму ПДВ в розмірі 5 826 836 грн.; не подання 16 повідомлень про об`єкти оподаткування до контрольного органу за основним місцем обліку; зниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб із доходу отриманого як «додаткове благо» у розмірі 14 690,11 грн.; зниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб із доходу отриманого як «додаткове благо» у розмірі 21 263,26 грн.; не нарахування та не перерахування військового збору із доходу отриманого як «додаткове благо» на загальну суму 1 003,82 грн.; не нарахування та не перерахування військового збору із доходу отриманого як «додаткове благо» на загальну суму 1 452,99 грн., Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В поясненнях щодо протоколу захисником Щербиною А.І. зазначено, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є таким, що суперечить нормам законодавства України, а справу такою, що підлягає закриттю у зв`язку із наступним.

Відповідно до протоколу, його було складено на підставі висновків акта від 15.09.2025 №43630/10-36-07-01-14/32782265 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА», щодо дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`якове державне соціальне страхування виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Товариство, як і його головний бухгалтер ОСОБА_2 , не погодилися із висновками акта перевірки і, відповідно до положень абз. 1 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, Товариство у встановлений законодавством строк подало Заперечення від 29.09.2025 р. №17 на Акт перевірки.

Товариство отримало лист Головного управління ДПС у Київській області (далі «ГУ ДПС») від 01.10.2025 №22334/12/10-36-07-01-08, яким ГУ ДПС надало відповідь на заперечення Товариства. Однак, насправді така відповідь ГУ ДПС на подані Товариством заперечення є нічим іншим, як формальною відпискою, так як жоден з наведених у запереченні аргументів Товариства не був розглянутий по суті, ГУ ДПС у відповіді на заперечення повністю нівелював право Товариства на подання заперечень на акт перевірки, проведеної на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПКУ.

14.10.2025 р. Товариство отримало наступні податкові повідомлення-рішення, якими Товариству були визначені грошові зобов`язання від 08.10.2025 №457622406, №457502406, №457582406 та 15.10.2025 від 06.10.2025 отримало податкові повідомлення-рішення від №1, №1, №1, №1.

Таким чином, грошові зобов`язання за ППР є неузгодженими, як мінімум до 28.10.2025 р. (включно) (згідно з п. 56.3 ст. 56 ПКУ, строк на подання скарги на рішення контролюючого органу становить 10 робочих днів).

28.10.2025 р. Товариство подало скаргу на ППР до Державної податкової служби України у встановлений п. 56.3 ст. 56 ПКУ строк, для того, аби зобов`язання, визначені ППР, залишались неузгодженими.

Тож, враховуючи наведене вище, наразі в Товариства відсутні несплачені узгоджені грошові зобов`язання, а, отже, не може йти мови про нібито порушення порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, оскільки відсутні подія й склад адміністративного правопорушення.

Відповідно, сам факт складання протоколу не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Так само й акт перевірки є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачать працівники податкового органу, які проводять перевірку, проте не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Відтак, за відсутності відомостей про узгоджену суму грошового зобов`язання немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення порядку податкового обліку.

Крім того, протокол, на підставі якого здійснюється провадження, не містить викладу суті адміністративного правопорушення, адже в ньому не зазначено, які саме дії ОСОБА_2 та за яких обставин, буцімто призвели до вчинення нею адміністративного правопорушення (тобто відповідають диспозиції ст. 163-1 КУпАП), більше того, у протоколі взагалі відсутні посилання на будь-які дії ОСОБА_2 , зокрема, як і не встановлено та не зазначено посадові обов`язки ОСОБА_2 , невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Також захисник зазначає, що ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності».

Таким чином, якщо підприємством обрана форма організації бухгалтерського обліку шляхом введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером, відповідальною посадовою особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності, є саме бухгалтер, або головний бухгалтер (у разі створення бухгалтерської служби).

Оскільки у Товариства наявна бухгалтерська служба (введена посада головного бухгалтера), саме ці посадові особи є відповідальними за забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємства, дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 як директор підприємства, на якому введена посада головного бухгалтера не може нести адміністративної відповідальності за порушення порядку ведення податкового обліку, оскільки навіть з цієї підстави у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

14.10.2025 р. Товариство отримало наступні податкові повідомлення-рішення, якими Товариству були визначені грошові зобов`язання від 08.10.2025 №457622406, №457502406, №457582406 та 15.10.2025 від 06.10.2025 отримало податкові повідомлення-рішення від №1, №1, №1, №1. Таким чином, грошові зобов`язання за ППР є неузгодженими.

28.10.2025 р. Товариство подало скаргу на ППР до Державної податкової служби України у встановлений п. 56.3 ст. 56 ПКУ строк, для того, аби зобов`язання, визначені ППР, залишались неузгодженими.

Як вбачається з матеріалів, які додані до пояснень захисника, вказаний акт перевірки перебуває в процедурі адміністративного оскарження.

Зокрема, частиною четвертою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах.

За змістом наявного в матеріалах справи копії акту про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності від 15.09.2025 №43630/10-36-07-01-14/32782265 у ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» є головний бухгалтер.

В свою чергу, частиною 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності.

З аналізу вищевикладеного слідує, що якщо підприємством обрана форма організації бухгалтерського обліку шляхом введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером, відповідальною посадовою особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності, є саме бухгалтер, або головний бухгалтер (у разі створення бухгалтерської служби).

Оскільки у ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» наявна бухгалтерська служба (введена посада головного бухгалтера), саме ці посадові особи є відповідальними посадовими особами, які забезпечують ведення бухгалтерського обліку підприємства забезпечують дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності.

З наведеного слідує, що керівник ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» ОСОБА_1 , як керівник установи, в якій введена посада головного бухгалтера, не несе адміністративної відповідальності за порушення порядку ведення податкового обліку, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Па підставі наведеного керуючись ч. 1 ст. 163-1 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 директора ТОВ «ФМ С Є ДЕСНА» за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________