Провадження №: 3/752/8509/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року о 07:50, керуючи транспортним засобом «BMW 535I GT», д.н.з. НОМЕР_2 , у місті Києві на вул. Гетьмана Павла Скоропадського, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Захист його інтересів здійснювала адвокат Момотюк А.І.

У судовому засіданні захисник Момотюк А.І. просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказала, що в матеріалах справи не має доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки поліцейськими. Відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним. Долучені на оптичному диску відеофайли не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки не підписані цифровим підписом. У ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, а тому поліцейські безпідставно вимагали від нього пройти медичний огляд. Вимога поліцейських до ОСОБА_1 пройти медичний огляд була направлена на те, щоб ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та був доставлений до ТЦКСП, чого останній не бажав. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, лише просив дочекатися адвоката. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не було вжито заходів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10», результат якого виявився негативним.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно вимог до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472948 від 04 жовтня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння - поведінка яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився; картку обліку адміністративного правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2025; копію постанови серії ЕНА № 5860772 від 04 жовтня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП; витяг з бази «Армор» з інформацією щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу «BMW 535I GT», яким він керував; копію висновку КНП «Київської міської клінічної лікарні № 10» № 005170 від 07.10.2025 про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а також відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року близько 08:00 транспортним засобом підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та копією постановою від 04.10.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

І хоча відеозапис не відображає обставин безпосередньої зупинки поліцейськими транспортного засобу, проте з нього вбачається, що відразу після зупинки ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, зупинився на в`їзді у двори, чим заважав проїзду інших автомобілів, під час спілкування з поліцейськими не заперечував того, що керував транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від виконання вимоги поліцейського пройти медичний огляд, також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що під час розмови з ОСОБА_1 поліцейський, виявивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці ( ОСОБА_1 без явних причин відмовлявся вийти з автомобіля або відкрити вікно для нормального спілкування з поліцейськими), виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, неодноразово просив ОСОБА_1 виконати вимоги п. 2.5 ПДР, а саме вийти з автомобіля та проїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, роз`яснивши при цьому наслідки відмови, однак ОСОБА_1 вказану вимогу не виконав, що правильно було розцінено поліцейським як ухилення від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, у результаті чого складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що виконання вимог п. 2.5 ПДР є не правом, а обов`язком водія, який керує транспортним засобом, і відповідно до ст. 266 КУпАП такий огляд має бути здійснений не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, посилання ОСОБА_1 на те, що він не бажав їхати на огляд без участі захисника, в даному випадку, свідчить про ухилення від проходження огляду у встановленому порядку.

З відеозапису розмови поліцейських з ОСОБА_1 , вбачається, що відносно ОСОБА_1 за невиконання вимог п. 2.5 ПДР за аналогічних обставин раніше вже складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відмовляючись вдруге від проходження медичного огляду, посилаючись на ті ж обставини про відсутність захисника, ОСОБА_1 діяв свідомо та передбачав наслідки у вигляді настання адміністративної відповідальності.

Підстав вважати відеозапис з нагрудних камер поліцейських недопустимим та недостовірним доказом у суду немає.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 боявся виходити з автомобіля, оскільки не хотів бути доставлений до ТЦКСП, не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки небажання особою виконувати свій громадянський обов`язок щодо перебування військовому обліку, не дає йому права не виконувати вимоги ПДР під час керування транспортним засобом.

Відсутність в матеріалах справи доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує факту невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР.

Доводи сторони захисту про те, що 04 жовтня 2025 року ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, на підтвердження чого надано висновок КНП «Київської міської клінічної лікарні № 10» про проходження огляду самостійно, не виключають наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність, в даному випадку, настає не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення відповідного огляду відповідно до переліку, що затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб в інших закладах забороняється. Огляд здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд, проведений з порушенням вказаних вимог, вважається недійсним.

Вищевказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в уповноваженому медичному закладі за участю поліцейських, чим вчинив закінчене адміністративне правопорушення.

Право ОСОБА_1 на захист належним чином забезпечено під розгляду справи про адміністративне правопорушення судом, де інтереси ОСОБА_1 захищав професійний адвокат.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі у за відсутністю складу адміністративного правопорушення слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман