Справа № 698/807/25
Провадження № 3/698/400/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 р. суддя Калинопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від сектору превентивної діяльності № 1 (с-ще Калинопіль) Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Калинопільського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 449319 від 10.09.2025 року селище Єрки, вул. В.Чорновола (СВЕРДЛОВА) 10, вбачається, що 10.09.2024 року близько 11 год. 30 хв. на автодорозі сполученням с-ще Калинопіль м. Тальне водій керуючи автомобілем ДАФ НОМЕР_1 не виконав законну вимогу поліцейського подану жезлом про зупинку даного транспортного засобу в подальшому вказаний автомобіль був зупинений шляхом переслідування службовим автомобілем поліції з увімкненими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п. 8.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Зазначив, що він на перехресті доріг виконував поворот ліворуч і не бачив поданої поліцейським за допомогою сигнального диска вимоги про зупинку транспортного засобу.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Крупа Р.А. в судовому засіданні просив суд врахувати усі доводи наведені у клопотанні про закриття провадження та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена нею настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

За змістом пункту 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Так, згідно наданого суду відеозапису вбачається, що 10.09.2025 року о 11 год. 26 хв. 48 сек. по дорозі за населеним пунктом їде автомобіль марки ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 на зустріч «мобільному блокпосту», який стояв праворуч за перехрестям доріг та доїхавши до перехрестя доріг ввімкнувши лівий покажчик повороту водій автомобіля ДАФ здійсний поворот ліворуч. При цьому на відеозаписі відсутні докази того, що співробітник поліції подає водію автомобіля ДАФ реєстраційний номер НОМЕР_1 передбачений п. 8.9 ПДР України за допомогою сигнального диска сигнал, який вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки. В подальшому працівники поліції на службовому автомобілі з увімкненим спеціальним звуковим сигналом доганяють та зупиняють даний автомобіль. В ході спілкування з водієм, на питання поліцейського щодо причини не зупинення на вимогу працівника поліції, ОСОБА_1 повідомив, що не зрозумів, що ця вимога стосується його, оскільки здійснював поворот ліворуч.

Отже фактичні дані цього доказу вказують на те, що під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Про наведене також свідчить власноручний запис ОСОБА_1 у наведеному протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з яким вину не визнає про те, що працівник поліції його зупиняв та вказав, що він рухався за вчасно запланованим маршрутом с. Колодисте Звенигородського району Черкаської області.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», п. 282), «Нечипорук і Йойкало проти України» від 21.04.2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, матеріали справи не містят ь.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про недоведеність працівниками поліції в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що провадження в даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки в його діях вбачається відсутність умислу на вчинення дій про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на належність та допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 122-2 ч. 1, 245, 247, 251, 256, 278 ,280 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочате за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Лазаренко