Справа №461/7927/25
Провадження №3/461/2803/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., за участі представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І., особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кекіша П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, інваліда ІІ групи, місце проживання: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 01.08.2018,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про порушення митних правил №1280/UA209000/2025 від 02.09.2025, встановлено, що 02.09.2025 близько 09 год 37 хв в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці в напрямку «виїзд з України» смугою руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «Skoda Kadiaq», р.н. НОМЕР_2 , в якому в якості водія прямував громадянин України ОСОБА_1 з одним пасажиром. При усному опитуванні ОСОБА_1 вказав про наявність у нього та пасажира іноземної валюти у кількості по 10 000 доларів США. В ході здійснення митного огляду зазначеного транспортного засобу та особистих речей водія і пасажира виявлено по 10 000 доларів США, які знаходились в нагрудних сумках водія та пасажира, які вони усно задекларували. Також, в транспортному засобі за переднім водійським сидінням на підлозі виявлено ще 10 000 доларів США, які були прикриті дорожньою сумкою. Зазначені кошти ОСОБА_1 , в ході усного опитування, визнав своєю власністю. Разом з тим, в ході проведення митного огляду, при усному опитуванні ОСОБА_1 витягнув ще 30 000 доларів США, які знаходились в одягнутих на його ногу шкарпетках та були прикриті штанинами одягнутих на нього штанів. ОСОБА_1 заявлену ним до митного контролю валюту у сумі 10 000 доларів США та виявлену під час митного огляду валюту у сумі 40 000 доларів США визнав своєю власністю. Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро, ОСОБА_1 не надав. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів, а саме 40 000 доларів США, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. На підставі ст.511 МК України за цим протоколом тимчасово вилучено: «40 000 доларів США, що становить 1 654 888 грн».

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Кекіш П.П. подав клопотання про застосування до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, положень ст. 22 КУпАП. Зазначив, що із початку повномасштабного вторгнення російської федерації він встав на захист України, здійснював оборону Батьківщини у складі ЗСУ, під час цього отримав поранення, внаслідок чого у 2023 році визнаний інвалідом війни 2-ї групи, тому систематично лікується і на даний час має пройти дороговартісну реабілітацію. З приводу походження коштів вказує, що після встановлення 2-ї групи інвалідності війни, ОСОБА_1 було виплачено Львівським обласним військоматом одноразову виплату у розмірі 805 200 грн та він щомісячно отримує пенсію по інвалідності. Також 26.08.2025 ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 30 000 доларів США від свого товариша-побратима ОСОБА_2 у якості благодійної допомоги та у знак пошани і подяки за оборону України. Ці кошти ОСОБА_2 пожертвував ОСОБА_1 , оскільки знав, що він збирає кошти на дороговартісну реабілітацію за межами України. Також, на цю реабілітацію ОСОБА_1 зберігав і кошти, отримані одноразовою виплатою за поранення та інвалідність. Реабілітацію ОСОБА_1 бажав пройти у реабілітаційному центрі MATERNUS-Klinik fur Rehabilitation, яка знаходиться у Німеччині. З цією метою він і віз вище вказані кошти із собою, однак внаслідок свого молодого віку та численних поранень (контузій), отриманих при захисті Батьківщини, не знав про заборону провозити готівкові кошти у сумі більше 10 000 доларів США, та після спілкування із працівниками митниці розгубився, мало що їм пояснив і не надав їм навіть квитанцій про зняття коштів із банківського рахунку. Таким чином, звертає увагу, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, а такі дії були спрямовані на своє лікування і це законне і справедливе його право повернути свій стан здоров`я у максимальну відповідність, щоб в подальшому бути ще чимось корисним Батьківщині. Окрім цього, захисник зазначає, що дії ОСОБА_1 жодним чином не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, відтак вважає за доцільне звільнення правопорушника від відповідальності на підставі визнання його дій малозначними для суспільства.

ОСОБА_1 подав письмові пояснення, у яких визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та вказав, що дійсно він мав проходити реабілітацію у клініці Німеччини, оскільки під час оборони Батьківщини в складі ЗСУ отримав поранення. Кошти на реабілітацію частково він мав свої, про що надає підтвердження, а саме платіжні документи щодо зняття ним 800 000 грн, які в подальшому він поміняв на долари США. Решту коштів в сумі 30 000 доларів США йому дав товариш ОСОБА_2 , який знає про необхідність проходження якісної реабілітації за межами України. Рухаючись через кордон, він тоді усвідомив, що вказані кошти та документи щодо їх походження потрібно показувати працівникам митниці, тому запанікував і розгубився. Просив не позбавляти його коштів на реабілітацію та дати можливість долікуватись і вести повноцінне життя. Окрім цього, зазначив, що вчиняючи зазначені вище дії, він не мав на меті завдати комусь шкоду, а лише відновити свій фізичний стан.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кекіш П.П. під час розгляду справи надали пояснення, які відповідають змісту письмового клопотання захисника та письмовим поясненням ОСОБА_1 , просили закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Представник Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцький Б.І. вважає вину ОСОБА_1 доведеною повністю, просив притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку учасників справи, показання свідка, надаючи оцінку наявним доказам у справі про порушення митних правил та обставинам, встановленим в ході судового розгляду, приходжу до такого висновку.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розумінні ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно із ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до п. 57 ч. 1. ст. 4 МК України, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Пунктом 1-2 частини 1 статті 4 МК України встановлено, що до валютних цінностей відноситься, в тому числі, іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу.

Відповідно до ч. 1. ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 366 МК України передбачено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. Двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору (червоний коридор), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал (зелений коридор або червоний коридор) для проходження митного контролю за двоканальною системою. Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів; через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною третьою статті 197 МК України, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 203 затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Відповідно до пункту 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

При цьому, згідно з п. 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують:

1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро;

2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Таким чином, Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене Постановою правління НБУ від 02.01.2019 № 3 та Положення №5 від 02.01.2019 року додатково деталізують порядок переміщення валютних цінностей через державний кордон України.

Очевидним є те, що наведені вище нормативні акти ухвалювались з метою регулювання валютного ринку, запобігання проведенню незаконних валютних операцій та уникненню від сплати податків, «відмиванню» грошей, здобутих незаконним шляхом, знищення ринку тіньового обігу валютних цінностей тощо, тобто переслідували легальну мету.

У свою чергу, стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших юдей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З диспозиції ч.1 ст.483 МК України вбачається, що суб`єктом вказаного порушення митних правил є особа, яка безпосередньо умисно вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів, шляхом використання засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, судом встановлено в діях ОСОБА_1 приховування речей від митного контролю, виходячи з наступного.

Так, під приховуванням в даному випадку слід розуміти активну поведінку особи, що виражає її волю, спрямовану на спричинення негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснив, що використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

До таких способів може бути віднесене, зокрема, таке фізичне приховування товарів, при якому уповноважена службова особа не може виявити цей товар шляхом звичайного візуального догляду.

Під час розгляду справи встановлено, що вилучені у ОСОБА_1 валютні цінності переміщувалися ним з приховуванням від митного контролю, оскільки під час проведення митного огляду частина з них (10 000 доларів США) знаходились за переднім водійським сидінням на підлозі, які були прикриті дорожньою сумкою, а решта 30 000 доларів США знаходились у одягнутих на його ноги шкарпетках та були прикриті штанинами одягнутих на нього штанів, виявлення яких було утруднено, тобто неможливим шляхом звичайного візуального огляду.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наданими до суду доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1280/UA209000/2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; Актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA209030/2025/014447 від 02.09.2025; описом предметів від 02.09.2025 у справі про ПМП №1280/UA209000/2025; доповідною запискою державного інспектора УБК та ПМП Львівської митниці І.Черепащука від 03.09.2025; відеозаписами з камер спостереження на митному посту «Краковець» Львівської митниці у період часу з 09:37 год по 10:30 год 02.09.2025 та даними щодо курсу валют станом на 02.09.2025.

Доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Кекіша П.П. про те, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, а були спрямовані на його лікування і реабілітацію, не заслуговують на увагу, оскільки такі не узгоджуються з матеріалами справи.

Зокрема, з переглянутого відео вбачається таке. На файлах 102_ch9_5950_2703 та 102_ch10_0147_2032, з різних ракурсів зафіксовано поглиблений митний огляд автомобіля марки «Skoda Kadiaq», р.н. НОМЕР_2 , в зоні митного контролю пункту пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці. Так, після в`їзду на поглиблений огляд транспортного засобу, працівник митниці відкрив спочатку багажне відділення автомобіля, потім дверки та розпочався огляд. Працівниками митниці не було виявлено будь-яких товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, які підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, чи переміщуються з приховуванням від митного контролю. Однак надалі, на файлі 102_ch10_0147_2032 (00:04:10) видно, як ОСОБА_1 підходить до пасажирської передньої дверки і щось витягує з шкарпетки і кладе в автомобіль. Це помітив працівник митниці. Надалі тривалий час і водій з пасажиром автомобіля і працівники митниці знаходились поза межами видимості камер відеоспостереження. Через деякий час огляд продовжився, працівники митниці оглядали особисті речі (сумка, рюкзак), які знаходились в багажному відділенні, у сумці знаходилась іноземна валюта долари США, працівниками митниці здійснювалась фотофіксація. З файлу А4_1_ch1_3642_3012 вбачається, що до службового приміщення Львівської митниці зайшли ОСОБА_1 та пасажир керованого ним автомобіля (00:19:35), працівник митниці вказав ОСОБА_1 все викладати і останній почав витягувати та ставити на стіл пачки іноземної валюти доларів США. Надалі ОСОБА_1 сказав, що задекларує цю іноземну валюту, на що працівник митник пояснив, що, в такому випадку вони мали обов`язок заїхати на «червоний коридор» та задекларувати ці товари. Також роз`яснено водію і пасажиру, що по 10 000 доларів США їм буде повернуто, а решта іноземної валюти буде вилучено. Окрім цього, ОСОБА_1 визнав усю іноземну валюту, яка підлягала вилученню, своєю власністю.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у ОСОБА_1 був достатньо обґрунтований мотив на вчинення саме цього адміністративного правопорушення, адже очевидним є те, що за відсутності відповідних документів про законність походження коштів, які дозволяли б йому здійснити переміщення зазначених валютних цінностей, він не міг вивезти ці валютні цінності.

Той факт, що він не тільки не задекларував наявну в нього валюту, але й те, що він здійснив дії на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, свідчить про наявність у його діях інкримінованого правопорушення, адже він про валюту працівникам митного органу жодним чином не заявив.

Також, покликання особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , на те, що він є ветераном війни та внаслідок цього, має інвалідність другої групи та численні захворювання, а виявлені грошові кошти (іноземна валюта) йому необхідні на лікування в Німеччині, куди він і прямував, не спростовує вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Окрім цього, в ході розгляду справи ОСОБА_1 щодо походження коштів надано такі документи: виписку із рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою 21.02.2024 останній отримав заробітну плату від Львівського обласного військкомату в розмірі 805 200 грн; платіжні документи АТ «Універсал Банк» за період з 26.08.2025 по 29.08.2025 про зняття коштів в сумі 800 000 грн.

Також, допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_2 , будучи приведений до присяги, надав показання про те, що він товаришує із ОСОБА_1 з 2010 року. Знає, що ОСОБА_1 добровільно вступив на військову службу, під час проходження якої отримав поранення та складні контузії, що спричинило необхідність дороговартісного лікування та реабілітації за межами України. Він, будучи фізичною особою-підприємцем із стабільним прибутком, вирішив надати 30 000 доларів США ОСОБА_1 для його лікування та реабілітації за кордоном, в якості подяки своєму товаришу за участь в обороні України від російської федерації. Гроші він передав ОСОБА_1 в серпні 2025 року.

Разом з тим, суддя зазначає, що докази правомірного походження коштів є релевантними для питань податкового законодавства, тому такі не замінюють обов`язку щодо письмового декларування валюти, відтак наведені пояснення свідка та банківські документи, надані ОСОБА_1 , не спростовують факту порушення митних правил, оскільки не доводять, що особа здійснила їх декларування.

Оцінюючи зазначені вище зібрані по справі, досліджені та перевірені в ході розгляду справи докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані як переміщення через митний кордон України товарів, а саме 40 000 доларів США, з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Разом з тим, суддя, розглядаючи дану справу, враховує таке.

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 11.09.2024 Управлінням соціального захисту населення Стрийської міської ради, ОСОБА_3 присвоєну другу групу інвалідності терміном до 01.09.2027.

Із наданих ОСОБА_1 медичних документів вбачається, що останній з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, у лютому 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України, брав безпосередню участь в бойових діях. Останній неодноразово потрапляв під артилерійські обстріли, постійно зазнавав впливу безпосередньої загрози життю, бачив загибель товаришів, відчував безнадійність щодо виживання. У зв`язку з цим у нього значно погіршився психічний стан, надалі він проходив лікування у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у період з 23.12.2022 по 20.02.2023. Згідно із Епікризом виписним зазначеного медичного закладу, ОСОБА_1 поставлено такий діагноз: основне захворювання: посттравматичний стресовий розлад; супутнє захворювання: дисоціативні рухові розлади, гастро-езофагеальний рефлюкс з езофагітом, енцефалопатія неуточнена з цефалгічним синдромом, періодичними парестезіями правих кінцівок. Також, згідно із свідоцтвом про хворобу №878-п від 15.05.2023 госпітальна військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» за направленням командира військової частини НОМЕР_4 від 22.02.2023 провела огляд ОСОБА_1 , якому встановлено діагноз: стійкий різко виражений посттравматичний стресовий розлад, прогредієнтний тип перебігу, тривожно-депресивний варіант розвитку зі стійким інсомнічним компонентом, проявами емоційно-вольової лабільності та вираженим логоневрозом. Вказаним свідоцтвом про хворобу встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини. Також, ОСОБА_1 у період з 28.02.2023 по 23.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», а також у період з 02.06.2025 по 12.06.2025 стаціонарно проходив лікування у КНП ЛОР «ЛОКПЛ» Центр психічного здоров`я «Кульпарків». Крім цього, старшим лікарем невропатологом відділення нейрохірургії та неврології ДУ «Інституту нейрохірургії та неврології ім. акад А.П. Ромаданова» І.С. Шевченко складено висновок про необхідність направлення хворого ОСОБА_1 для проведення лікувально-реабілітаційного курсу в Реабілітаційну клініку Maternus в Am Brinkkamp 16, 32545 Bad Deynhausen, Німеччина, зазначено, що на сьогоднішній день в Україні потребуючих лікувальних можливостей немає.

Із долученого захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, витягу з мережі Інтернет вбачається, що реабілітаційна клініка MATERNUS-Klinik fur Rehabilitation, яка знаходиться у Німеччині, є одним із найякісніших реабілітаційних закладів країни. Ця клініка, серед іншого надає такі послуги: фізіотерапія, спортивна терапія та бальнеолого-фізіотерапія, психологічна терапія, ерготерапія, логопедія, медична терапія, тощо.

З огляду на наведене, при вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя виходить з наступного.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст.22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що стягнення - це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення - це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні такого проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 , суддя враховує, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, такий безпосередньо брав участь у захисті Батьківщини та під час виконання військового обов`язку отримав травми із подальшим присвоєнням інвалідності другої групи, що підтверджується відповідними медичними документами, на даний час ОСОБА_1 потребує комплексної реабілітації. Усі ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 зазнав фізичних та психологічних випробувань під час виконання свого конституційного обов`язку, відтак при застосуванні стягнення слід керуватись принципами справедливості, гуманізму та індивідуалізації відповідальності, враховуючи виняткову суспільну значущість внеску особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у справу захисту держави.

Враховуючи наведені вище положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, суддя приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст.22 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, ставлення особи, яка притягається до відповідальності, до вчиненого, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст. ст. 458, 483, 522, 527, 528 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1280/UA209000/2025 грошові кошти у сумі 40 000 (cорок тисяч) доларів США повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Ольга КРОТОВА