Справа № 392/2245/25
Провадження № 3/392/995/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Маловисківським відділом поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за частиною 5 статті 126 та частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2025 року о 09.09 годині за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Європейська, 71, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому будучи позбавленим права керування транспортним засобом від 15 квітня 2025 року, строком на один рік, порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії) а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494384 від 26 жовтня 2025 року.

Крім того, 26 жовтня 2025 року близько 09.09 години за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Мала Виска, вул. Європейська, 71, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження освідування на визначення рівня наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонено. Правопорушення було вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт п. 2.5 Правил дорожнього руху (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП.

Судові засідання у вказаній справі призначалися на 15 год. 30 хв. 17 листопада 2025 року, 10 год. 00 хв. 25 листопада 2025 року.

В судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлено про місце розгляду справи. Таким чином, ОСОБА_1 безперечно розумів, що за повідомленим ним абонентським номером судом будуть здійснюватися виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Крім того, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею 268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Таким чином, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Водночас представник громадянина ОСОБА_1 адвокат Беспалова Н.О. в судові засідання призначені на 17 листопада 2025 року та 25 листопада 2025 року не з`явилася, 17 листопада 2025 року звернулась до суду із заявою про відкладення розгляду справи та ознайомлення із матеріалами адміністративної справи. 25 листопада 2025 року адвокат Беспалова Н.О. подала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із зайнятістю в іншому процесі в районному суді Кропивницького апеляційного суду.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

На переконання суду, неявка в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника свідчать про небажання розглянути справу в розумні строки, з постановленням судового рішення по суті справи.

За вказаних обставин, суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

В судовому засіданні 25 листопада 2025 року, було оглянуто відеозаписи з нагрудної бодікамери під час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494400 від 26 жовтня 2025 року та серії ЕПР1 № 494384 від 26 жовтня 2025 року, на яких зафіксовано: файл «VID251026-…..-0000» зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; файл «VID251026-…..-0001» 01.49 хв. працівник поліції повідомляє про виявлення у водія ознаки наркотичного сп`яніння та необхідність проїхати до медичного закладу для проходження освідування, на що водій відмовився та повідомив, що не має бажання їхати в поліцейському автомобілі та хоче їхати на власному транспортному засобі, 03.24 хв. працівник поліції повторно пропонує водію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій повідомив, що він не відмовляється, однак відмовляється їхати з поліцейським, поліцейський повідомив, що оскільки водій відмовився пройти огляд в медичному закладі, буде складено відповідний протокол; «VID251026-…..-0002» 00.32 хв. в черговий раз працівник поліції пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, водій повідомляє, що не відмовляється від проходження огляду, однак говорить, що з працівниками поліції їхати до медичного закладу не буде 00.01 - 02.30 хв.

Суд констатує, що безпосередньо з відеозаписів оглянутих судом, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля на водійському сидінні, жодної іншої особи в автомобілі чи поряд з ним, окрім працівників поліції не має.

Водночас, як вбачається із переглянутих відеозаписів, поведінка водія ОСОБА_1 свідчить, що він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, при цьому визнав, що він здійснив керування автомобілем не маючи посвідчення водія, та в подальшому буде здійснювати керування автомобілем, тому що йому складно довго ходити після поранення.

Суд констатує, що формат спілкування громадянина ОСОБА_1 з працівниками поліції, його поведінка свідчать про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у медичному закладі.

Відповідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також Наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки два адміністративних протоколи, складені відносно однієї особи за вчинення двох адміністративних правопорушень одночасно розглядаються в одному суді, а саме: за частиною 5 статті 126 КУпАП (справа № 392/2245/25, провадження № 3/392/995/25), за частиною 2 статті 130 КУпАП (справа №392/2247/25, провадження № 3/392/996/25), то дві адміністративні справи та два провадження слід об`єднати в одну адміністративну справу та в одне провадження та присвоїти спільний номер справи № 392/2245/25, провадження № 3/392/995/25.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 2 статті 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494384 від 26 жовтня 2025 року; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідками інспектора СРПП ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Черкашин Д., а також відеозаписами з нагрудної боді камери працівника поліції зафіксованої під час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494400 від 26 жовтня 2025 року та серії ЕПР1 № 494384 від 26 жовтня 2025 року.

Також, в судовому засіданні суддею було досліджено:

- копію постанови судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2025 року в справі № 504/4863/24, відповідно якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом;

- постанову інспектора УПП в Одеській області Звєрякова О.С. серії ЕНА № 3392354 від 02 листопада 2024 року, відповідно якій ОСОБА_1 визнано винним за скоєння правопорушення передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Згідно статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статей 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність громадянина ОСОБА_1 за вчинені правопорушення, передбачені частиною 5 статті 126 та частиною 2 статті 130 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2 4 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до частини 2 статті 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається з пункту 1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає застосування до водіїв, які вчинили таке правопорушення окрім накладення штрафу також і позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Крім того, санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає застосування до водіїв, які вчинили таке правопорушення окрім накладення штрафу також і позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд зазначає, що підстав для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не може бути застосовано, оскільки автомобіль Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить БО "БФ «Надія і Мрія».

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33,34, 40-1, 126, 130, 251, 252, 283,284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справу № 392/2245/25 (провадження № 3/392/995/25) відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП, справу № 392/2247/25 (провадження № 3/392/996/25) відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП об`єднати в одну адміністративну справу та в одне провадження, присвоївши єдиний спільний номер справи 392/2245/25 та спільний номер провадження 3/392/995/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, що становить 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дмитро Михайлович Кратко