ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/646/25 № 3/610/205/2025
м. Балаклія01 грудня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

09.03.2025 о 22.14 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Савинці, вул. Шкільна, буд. 3, ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом - автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, в порушення вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху: «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння…».

ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за вказаним в матеріалах справи номером телефону (а.с. 3), про що свідчить телефонограма від 20.11.2025 (а.с. 51), однак в судове засідання не з`явився.

Отже, судом були вжиті заходи для забезпечення його права на участь у розгляді справи. Тому, вважаю можливим розглянути справу за його відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи, він вже неодноразово повідомлявся про розгляд справи у суді та обізнаний про неї, в суді він представлений захисником.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Карабанов О.Ю. в суді заперечував вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Посилався на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, при цьому працівниками поліції не було залучено військову службу правопорядку, чим порушено порядок проведення огляду військовозобов`язаних на стан сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Протоколом серії ААД № 839210 від 09.03.2025 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис.

Від протокольних та письмових пояснень, підпису у протоколі та отримання його копії відмовився.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень та зауважень щодо змісту протоколу не надав, фактично відмовився від такого свого права.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області О. Азацького 09.03.2025 під час чергування ним спільно з ОСОБА_2 в с-щі Савинці по вул. Шкільна, буд. 3 був зупинений транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE д.н.з. НОМЕР_2 за порушення п. 9.2 ПДР, під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під відеозапис. Внаслідок чого щодо водія було складено адміністративну постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску, вбачається, що 09.03.2025:

відео 1: поліцейський службовий автомобіль з проблисковими маячками переслідують автомобіль, подають звуковий сигнал, гучномовцем вимагають зупинитися (таймінг 21.56).

Зупиняються, підходять до автомобіля з номерним знаком НОМЕР_3 , з водійського місця якого виходить ОСОБА_1 , інших осіб в автомобілі не було. Поліцейські повідомили про відеофіксацію, представились, вимагали пред`явити документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак водій відмовився їх надати, назвався ОСОБА_1 (таймінг 21.58);

відео 2: ОСОБА_1 називає дату народження, повідомляє, що автомобіль належить йому (таймінг 22.01);

відео 3: поліцейський пред`явив ОСОБА_1 вимогу на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", на що той відповів: "не буду". Поліцейський пропонує пройти огляд у медичному закладі, однак відповіді немає (таймінг 22.06).

Поліцейський називає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, різка зміна шкіряного покрову обличчя. Повторно пред`яляє вимогу пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння, повідомляє наслідки відмови від такого огляду, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП (таймінг 22.06).

Вимога пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки 2 рази. ОСОБА_1 : "відмовляюсь", потім запитали. Чи буде він проходити такий огляд у медичному закладі, на що він відповів: "ні". ОСОБА_1 каже, що не керував автомобілем (таймінг 22.08).

ОСОБА_1 роз`яснюються його права давати показання, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи (таймінг 22.09);

Відео 4: ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за яким встановлено, що номерний знак автомобіля марки HYUNDAI SANTA - FE НОМЕР_2 , а не НОМЕР_3 , який прикріплено на автомобілі. ОСОБА_1 пояснив, що на автомобілі прикріплено номерний знак, який не відповідає свідоцтву про його реєстрацію, оскільки він військовий та не може їздити на транспортному засобі з дійсним номерним знаком, це небезпечно, у нього таких номерних знаків декілька комплектів (таймінг 22.15).

ОСОБА_1 каже: "ну расслабился" (таймінг 22.16);

відео 5: на запитання, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, він відповів: "ні" (таймінг 22.20);

Відео 7: поліцейський оголошує ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився від усього (таймінг 22.58).

Відеофіксацію було здійснено за допомогою технічного засобу об`єктивної фіксації - портативного (нагрудного) відеореєстратора TEСSAR BDC-43-GWCР, інвентарний № /29, що вбачається з протоколу та матеріалів справи.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений поліцейськими, інших осіб з ним в автомобілі не було, знаходився на водійському місці, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров'я.

З відеозаписів цілком зрозуміло, очевидно що подія відноситься саме до цієї справи та відбулася саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, протилежне не доведено.

Тим більше, відеозаписи не є єдиним доказом обвинувачення та повністю узгоджується з іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Одночасно зі складанням протоколу про це адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він, керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування автомобілем за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце).

Водій ОСОБА_1 мав варіанти поведінки: конструктивний пройти огляд на стан сп`яніння і спростувати підозри поліцейських або відмовитися від того, що за своїми юридичними наслідками прирівнюється до керування у стані сп`яніння та є самостійною підставою для адміністративної відповідальності.

Натомість водій ОСОБА_1 на власний розсуд обрав відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тим самим тоді погодився на негативні наслідки свого рішення у виді понесення адміністративної відповідальності.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Ця обставина також підтверджена відеозаписом.

Жодних підстав для сумніву в достовірності наявних доказів немає, оскільки вони не суперечать одне одному та кореспондуються між собою.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю обвинувачення по за розумним сумнівом доведеним достатньою сукупністю доказів.

Навпаки, доказів оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано.

Матеріали справи не містять даних того, що до ОСОБА_1 зі сторони поліцейських було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства поліцейськими (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.

З матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки, було те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

При цьому, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому складати протокол про адміністративне правопорушення та проводити огляд останнього мали уповноважені особи органів управління ВСП у ЗСУ, а не поліцейські у загальному порядку, є неспроможними з огляду на наступне.

Згідно приписів ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст. 266-1 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

У даному випадку ОСОБА_1 виступав не як не військовослужбовець, а як водій, який під час керування транспортним засобом, як учасник дорожнього руху, повинен підкорятись ПДР, підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння за інших обставин, ніж визначені у ст. 266-1 КУпАП. Тому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Крім того, ст. 266-1 КУпАП застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував власним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння поза межами військової частини.

Також на місці під час складання протоколу поліцейським і до суду не надано відповідних документів про те, що він на час зупинки автомобіля під його керуванням виконував обов`язки військової служби, будучи зупиненим на цивільному автомобілі, повідомив про те, що він є військовослужбовцем, проте будь-яких повідомлень про те, що він виконує відповідне завдання працівникам поліції він не повідомляв, військовий квиток не надавав.

З огляду на викладене, з урахуванням даних відеозапису, можна зробити цілком обґрунтований висновок, що ОСОБА_1 перебував поза межами території будь-якої військової частини та не виконував в той час жодних військових обов`язків.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, натомість згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль належить йому особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд зазначає, що даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.

Поряд із цим, у пункті 1 ч. 1 ст. 255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст. 130 КпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України "Про Національну поліцію".

До заперечень сторони захисту суд відноситься критично, розцінюючи їх як обрану тактику захисту для уникнення відповідальності.

Стороною захисту не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 38, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

2)Стягнути з ОСОБА_1 605,60 гривень судового збору.

3)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.