СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8167/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бандура І.С., за участю адвоката Головка А.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо РНОКПП у справі відсутні,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

04.10.2025 року о 10 годині 04 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Жмеринській, 11/1 в м. Києві, керував автомобілем "Gelly", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря нарколога, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 04.10.2025 року о 10 годині 04 хвилин він рухався по вул.Жмеринській, 11/1 в м. Києві, керував автомобілем "Gelly", державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які сказали, що він порушив правила дорожнього руху - проїхав на червоний або миготливий сигнал світлофора, він попросив надати йому докази порушення, поліцейські намагались йому надати доказові матеріали на особистому мобільному телефону та планшеті з розбитим екраном, однак він вважає це неналежним способом ознайомлення, та не мають правової сили. Зазначав, що поліцейський фотографував його на особистий телефон під час його стресового стану, нібито для фіксації ознак сп"яніння і такі дії не мають правових підстав і не є допустимими доказами. Також зазначав, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні документи або відеофіксація, які б підтверджували факт його відмови від проходження медичного огляду. наполягав, що від проходження огляду він не відмовлявся, лише відмовився від підписання дефектної інформованої згоди, яка, на його думку, не відповідає наказу МОЗ №110. Вважав його дії щодо допустимості доказів були законними, зупинка його була незаконна. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши заперечення ОСОБА_1 , дослідивши докази, додані до протоколу, приходжу до наступного всиновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473146 від 04.10.2025 року, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння, постановою про накладення адміністративного стягнення та записом з боді камер поліцейських.

Об"єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволили суду на підставі ст. 247 КУпАП зробити висновок про не доведеність факту вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення, суду не надано.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, невизнання вини, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130, КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення: у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: І.С. Бандура