Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/5204/25
Провадження № 3/723/6432/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Бужора В.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 011819Е від 05.11.2025 року), що надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.1.2025 року о 10 год. 10 хв. на напрямку 759 прикордонного знаку на відстані 500 метрів до лінії державного кордону України, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", на околиці населеного пункту Красноїльськ (територія Красноїльської ОТГ), був затриманий прикорднонним нарядом "Група реагування" в складі групи осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України "Про державний кордон України", за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, надіслав клопотання про визнання доказів недопустимими, витребування матеріалів та врахування порушення прав особи, в якому зазначив, що під час його затримання та складання адміністративних матеріалів були порушенні його права, а саме: не було надано можливості здійснити телефонний дзвінок понад 12 годин, право на адвоката не було належним чином роз`яснено, не надано можливості ознайомитись з рапортом та іншими матеріалами, протокол він не підписував, наявні відомості у протоколах не відповідають оставинам подій, що він самостійно припинив рух та чекав на працівників ДПСУ, не чинив ніякого опору.

Відповідно до статей 9, 12 Закону України "Про державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу у правопорушника на незаконний перетин державного кордону в складі групи осіб, а об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає в діях щодо перетину або спроби перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

ОСОБА_1 обвинувачується в спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити факт спроби перетинання ним державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску в складі групи осіб та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. правопорушення з додатками, що виключає їх допустимість як доказів. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, і відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Вагbега, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, які можливо використати в якості фактичних даних на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, суд не вбачає складу адміністративного правопорушення в діх ОСОБА_1 , які були вчинені з метою незаконного перетинання кордону в складі групи осіб, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП, що також підтверджується наданим суду клопотанням ОСОБА_1 , в якому він заперечує спробу незаконного перетинання ним кордону.

Зважаючи на вказане, суд не знаходить доказів винуватості ОСОБА_1 в спробі незаконного перетину державного кордону з України в Румунію.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду справи фактичні дані, вважаю, недоведеним наявність умислу в діях ОСОБА_1 на спробу незаконного перетинання кордону.

Керуючись ст.ст.9, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП.

Відповідно до Протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.11.2025 року вилучені: мобільний телефон марки Самсунг, паспорт громадянина України для виїзду закордон, посвідчення водія, одна купюра номіналом 100 євро, одна купюра номіналом 50 євро, які зберігаються в сейфі помічника начальника відділу з АЮД - повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Сторожинецького районного суду Василь БУЖОРА