СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8165/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кравець В.М., за участі захисника Павленка М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473405 від 04.10.2025, 04.10.2025 о 17:00 год. у м. Києві по просп. Академіка Палладіна, буд. 32-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLS 450», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в лікаря-нарколога водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Павленко М.В. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт зупинки транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GLS 450», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , також працівниками поліції не були названі причини зупинки автомобіля. Вважає, що поліцейські діяли упереджено відносно ОСОБА_1 , у останнього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, йому не роз`яснили його права. Окремо зазначив, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не є безперервним.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473405 від 04.10.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2025; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5865923 від 04.10.2025; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, що міститься на компакт-диску, на якому зафіксовані обставини викладені в протоколі.

Так, з відеозапису, зокрема, вбачається, що працівники поліції зупиняють транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 450», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на великій швидкості. Під час перевірки документів поліцейські з`ясовують, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія. В подальшому працівники поліції встановлюють, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Надалі, під час спілкування з водієм, поліцейські, вбачаючи в нього ознаки наркотичного сп`яніння, пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній відмовляється. Працівники поліції повторно пропонують водієві пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснюють йому наслідки відмови від проходження такого огляду. Проте ОСОБА_1 повідомляє, що не бажає проходити огляд, оскільки поспішає. Після чого, працівники поліції переходять до оформлення протоколу, ознайомлюють ОСОБА_1 з даним протоколом та відсторонюють останнього від керування транспортним засобом.

Наведені вище докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника Павленка М.В. про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не є безперервним, суд вважає формальними, оскільки з дослідженого судом відеофайлу можливо встановити як обставини події, так і причетність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до даного правопорушення.

Твердження захисника Павленка М.В., що поліцейські діяли упереджено стосовно ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, з дослідженого відеозапису не вбачається будь-якого тиску чи зацікавленості з боку працівників поліції.

Інші доводи захисника Павленка М.В. суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, що були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зважаючи на завдання КУпАП та мету адміністративного стягнення (ст. ст. 1 та 23 КУпАП), беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, суд накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 40-1, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Кравець