№ 3/183/4960/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю: секретаря судового засідання Ткач К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Павлова Є.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Новомосковського (нині Самарівського) району Дніпропетровської області, громадянина України, студента, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на боді камеру патрульного поліцейського, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 05.11.2025 о 02.00, коли він знаходився в кабіні транспортного засобу «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , яким в той момент не керував, до нього під`їхали працівники поліції, які попросили в нього на перевірку документи та після їх надання запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «Драгера». На вказану пропозицію він відмовився, оскільки вважав її незаконною, бо в той момент водієм він не був, а лише сидів в автомобілі. Доповнив, що напередодні ввечері він дійсно керував вказаним в протоколі транспортним засобом, приблизно о 20.00 -21.00 він заїхав на АЗС, сидів говорив по телефону, після чого коли почав заводити автомобіль, виявилося, що сів акумулятор, тому автомобіль не завівся, а він у свою чергу зняв акумулятор та пішов додому до товариша, щоб зарядити останній. Приблизно о 02.00 він повернувся з зарядженим акумулятором до автомобіля та вирішив перевірити чи заведеться автомобіль, оскільки вранці йому необхідно було їхати по справам. Коли тестував автомобіль в цей час і під`їхали працівники поліції. Після їх розмови, оскільки він заперечував факт керування, просив їх надати йому докази його керування, однак поліцейські цього не зробили. Приладу «Драгер» він не довіряв, а у лікарню його не направляли. Вказав, що дана подія відбувалася на АЗС.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павлов Є.Г. просив справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивував тим, що вивчивши матеріали справ, ознайомившись з відеозаписом вважає, що матеріали стосовно ОСОБА_1 зібрані з великою кількістю порушень. Так, відеозапис, який долучено до справи, зроблений поліцейським шляхом обману, факт керування вказаним у протоколі автомобілем ОСОБА_1 не зафіксовано, до матеріалів справи не долучено ані акту огляду, ані направлення на огляд. Таким чином, захисник посилаючись на істотні порушення вимог діючого законодавства щодо порядку виявлення і направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, просить закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими дослідженими та оціненими судом у відповідності до ст. 252 КУпАП доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503716 від 05.11.2025, яким зафіксовано факт правопорушення;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Панасенка С.С., відповідно до якого 05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження запропонованого огляду водій ОСОБА_1 відмовився, в результаті чого стосовно вказаного водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від керування транспортним засобом водій був відсторонений та вилучено посвідчення водія;

- відеозаписом з камери патрульного поліцейського, продемонстрованого в судовому засіданні, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в кабіні автомобіля «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , а саме на водійському сидінні. Подія відбувається на узбіччі дороги, позаду якого на значній відстані видніється світло, можливо від АЗС. ОСОБА_1 на запитання поліцейського, куди він їде і в такий час, зазначив, що він не їхав на вказаному автомобілі. На запропоновану вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки в поліцейського виникли сумніви у його тверезості, ОСОБА_1 , поводячись зухвало, відповів категоричною відмовою. При цьому, в подальшому під час бесіди з поліцейським ОСОБА_1 не заперечує, що дійсно керував автомобілем, їхали по пиво на АЗС, бо біля них ніде його купити в такий час. Вказане підтверджує і пасажир ОСОБА_1 .

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КУпАП, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами цієї справи. Усі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють одне одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на боді камеру патрульного поліцейського.

Доводи захисника Павлова Є.Г. про те, що у матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , і відповідно його зупинення поліцейськими, спростовуються матеріалами справи, зокрема: рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Панасенка С.С., відповідно до якого 05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження запропонованого огляду водій ОСОБА_1 відмовився, в результаті чого стосовно вказаного водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від керування транспортним засобом водій був відсторонений та вилучено посвідчення водія; відеозаписом з камери патрульного поліцейського, продемонстрованого в судовому засіданні, з якого на деяких фрагментах відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування вказаним у протоколі автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, при цьому відмовляється від запропонованого огляду на стан сп`яніння. Суд звертає увагу, що поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозаписі, безсумнівно свідчить про керування ним транспортним засобом.

Крім цього, пояснення самого ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні про те, що подія відбувалася на АЗС, де він залишив вказаний в протоколі автомобіль через те, що в нього розрядився акумулятор та він вимушений був ходити до знайомого щоб його зарядити, тому він власне не керував автомобілем, а лише пересвідчувався о 02.00, що останній заводиться, були повністю спростовані дослідженим судом відеозаписом. Оскільки, як убачається з останнього, подія мала місце на узбіччі дороги, а не на території АЗС, та нічого спільного з поясненнями ОСОБА_1 не мала.

Отже, така позиція сторони захисту, на переконання суду, спрямована на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, матеріалами справи не містять.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Павлова Є.Г. про те, що до матеріалів справи не долучено акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Виходячи з наведеної норми акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі проведення такого огляду та встановлення перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, відповідно огляд на стан сп`яніння не проводився, тому складання акту огляду не вимагається.

Суд зазначає, що вимогами вищевказаної Інструкції та нормами КУпАП не передбачено проведення окремого огляду та складання акту для встановлення саме ознак сп`яніння. Такі ознаки встановлюються інспектором поліції за його внутрішнім переконанням, тобто суб`єктивною думкою, під час спілкування із водієм, що є підставою для пропонування проходження відповідного огляду, яким і буде спростований або підтверджений стан сп`яніння особи.

Водночас, слушними є доводи захисника Павлова Є.Г. про те, що до матеріалів справи не долучено направлення на медичний огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом із тим, таке порушення з огляду на його характер та обставини вказаної справи не може бути визнано судом як істотне порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, що порушило загальну справедливість судового провадження, і свідчити про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, де направлення на проходження огляду надається працівникам медичної установи, що слугує підставою для проведення такого огляду. В свою чергу, ОСОБА_1 неодноразово та категорично, перебиваючи поліцейського, відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не вважав себе водієм.

Таким чином, захисником не надано суду будь-яких об`єктивних даних, які би свідчили про істотне порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а отже відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись діючим законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАПбуде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35,130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий