ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1447/25 № 3/610/385/2025
м. Балаклія02 грудня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович за участю: секретаря Ворони І.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Гуменного Т.З., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

28.04.2025 о 23.15 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Центральна (кол. Куйбишева), 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, в порушення вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху: «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння…».

ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за вказаним в матеріалах справи номером телефону (а.с. 2), про що свідчить телефонограма від 03.11.2025 (а.с. 35), а також судова повістка була вручена йому працівниками поліції, про що свідчить розписка від 20.11.2025 (а.с. 39), однак в судове засідання не з`явився.

Отже, судом були вжиті заходи для забезпечення його права на участь у розгляді справи. Тому, вважаю можливим розглянути справу за його відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи, він вже неодноразово повідомлявся про розгляд справи у суді та обізнаний про неї, в суді він представлений захисником.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гуменний Т.З. в суді заперечував вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. В своїх письмових запереченнях, наданих суду 02.12.2025, посилався на те, що працівниками поліції в протоколі не вказано ні назву, ні модель, а лише номер пристрою, який застосовувався для відеозйомки, не зазначено номер та серію диску, на який здійснювався запис. Наданий диск з відеозаписами зроблений на технічні прилади, тобто вже з копійованими записами, при цьому адміністративний матеріал не містить доручення керівника на копіювання відеозаписів, в матеріалах справи відсутні відомості щодо пристрою, через який здійснювалося копіювання. На переконання захисту відсутність доручення керівника на здійснення копіювання свідчить про відсутність повноважень у особи, яка здійснювала таке копіювання. Тому вважає СД-диск з відеозаписами неналежним доказом. Також відеофайли були скопійовані на невідомому пристрої, інформації про який не було зазначено в протоколі та в інших матеріалах справи.

Крім того відеозапис складається з декількох відеофайлів, які перериваються, їх не підписано ЕЦП особи, яка здійснювала запис або особи, яка робила їх копію, що дає підстави вважати ці докази неналежними. Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, брав участь у оборонних заходах, та на момент його зупинки працівниками патрульної поліції вважався таким, що виконує обов`язки військової служби, а отже був спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП. Поліцейським повідомляв, що він військовий, тому вони, за наявності ознак вчинення останнім адміністративного правопорушення, мали викликати на місце зупинки представників ВСП або командира (начальника) військової частини та не мали повноважень на проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що в діях ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який виконував обов`язки військової служби, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Зазначена норма співвідноситься з ч. 1 ст. 130 КУпАП як спеціальна та загальна і за правилами кваліфікації при конкуренції норм дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за загальною нормою при наявності спеціальної. Вважав, що підстав для зупинки автомобіля адміністративний матеріал не містить (а.с. 40-44, 45-47).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Протоколом серії ЕПР1 № 314639 від 28.04.2025 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис.

Від протокольних пояснень, підпису у протоколі та отримання його копії відмовився.

Хоча особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень і зауважень щодо змісту протоколу не надав, фактично відмовився від такого свого права, зробив свій вибір.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області А. Бумара 28.04.2025 о 23.15 год м. Балаклія по вул. Центральна, біля буд. 22 був зупинений автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у комендантську годину. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Тому водію було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" або у медичному закладі, на що водій відмовився під відеозапис, так як усно пояснив, що вживав алкогольні напої. Внаслідок чого щодо водія було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску, вбачається, що 28.04.2025 о 23.20 год на дорозі в темну пору доби поліції назустріч їде автомобіль ВАЗ 2106 з включеними фарами. Поліцейські включають проблискові маячки, зупиняються вікно до вікна. За кермом ВАЗ знаходиться чоловік. Поліцейський каже йому припаркуватися та розвертається на своєму автомобілі, під`їжджаючи слідом за автомобілем ВАЗ 2106, під час чого фіксується його номер. Поліцейський підходить до автомобіля ВАЗ, на водійському місці якого знаходиться чоловік, та каже, що вже 12 година, а той відповів, що він військовий, каже, що переганяє автомобіль з ремонту. За наданими водієм документами було встановлено його особу, як ОСОБА_1 . Він з водійського місця не виходить, підтверджує озвучену поліцейським за документами особу, як ОСОБА_1 . На запитання поліцейського чи вживав він алкоголь, водій відповів: "та да, чарку потягнув сьогодні, пацана поховали" ("та да, рюмку потянул сегодня, пацана похоронили"). Поліцейський пред`явив вимогу: "згодні пройти огляд на пристрої "Драгер" на місці зупинки?", а ОСОБА_1 : "я не буду ничего проходить". Поліцейський: "ви будете проходити огляд на місці зупинки на приладі "Драгер" або у медичному закладі?", ОСОБА_1 каже: "переганяю авто 200 метрів". Поліцейський каже, що ОСОБА_1 було зупинено в комендантську годину, вони перевірили посвідчення водія, встановили ознаки алкогольного сп`яніння, тим більш, що він сам повідомив про вживання алкоголю. Потім запитує ще раз: "будете проходити огляд?". ОСОБА_1 : "да ничего я не буду проходить, конечно відмовляюсь". Поліцейський повідомляє, що буде складений протокол за ст. 130 КУпАП та що зараз вони займуться складанням протоколу. ОСОБА_1 каже, що нічого підписувати не буде, письмових пояснень надавати також не буде. Поліцейський каже, що це його право, може не підписувати та роз`яснює йому його права за ст. 268 КУпАП: не свідчити проти себе і близьких, користуватися правовою допомогою адвоката, перекладача, надавати пояснення, докази. Ніяких клопотань ОСОБА_1 не заявив. Поліцейські роздрукували протокол та оголосили його. 28.04.2025 о 23.44 год знімають на відео ОСОБА_1 збоку протягом 1 хв, до цього обличчя не було видно. Він знайомитися з протоколом не захотів, як і ставити у ньому підписи. ОСОБА_1 був сам, в автомобілі більше нікого не було видно, ніхто не заходив і не виходив.

Відеофіксацію було здійснено за допомогою технічного засобу об`єктивної фіксації - портативного (нагрудного) відеореєстратора TEСSAR BDC-43-GWCР, інвентарний № /24, що вбачається з протоколу та матеріалів справи.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений поліцейськими, інших осіб з ним в автомобілі не було, знаходився на водійському місці, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров'я.

Поведінка водія ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак не здійснював активні, свідомі та вольові дії, для того, щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора "Драгер" або проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та однозначно відмовився від такого огляду.

Водій ОСОБА_1 мав варіанти поведінки: конструктивний пройти огляд на стан сп`яніння і спростувати підозри поліцейських або відмовитися від того, що за своїми юридичними наслідками прирівнюється до керування у стані сп`яніння та є самостійною підставою для адміністративної відповідальності.

Натомість водій ОСОБА_1 на власний розсуд обрав відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тим самим тоді погодився на негативні наслідки свого рішення у виді понесення адміністративної відповідальності.

Щодо посилання захисника Асланова Р.І. на недопустимість відеозаписів, як доказів, оскільки відеофіксація здійснена з порушенням вимог закону, суддя зазначає, що хоча відеозаписи і перериваються, однак вони є послідовними, логічними, на них чітко зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, що мало місце за вказаних у протоколі обставин, а тому запис відеозаписів на диск декількома файлами не спростовує існування події, вказаної в протоколі.

Обсяг та якість відеозйомки є достатніми та такими, що виключають жодні сумніви щодо оцінки зафіксованих подій.

З відеозаписів цілком зрозуміло, очевидно що подія відноситься саме до цієї справи та відбулася саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, протилежне не доведено.

До того ж відеозаписи не є єдиним доказом обвинувачення та повністю узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Ця обставина також підтверджена відеозаписом.

Жодних підстав для сумніву в достовірності наявних доказів немає, оскільки вони не суперечать одне одному та кореспондуються між собою.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю обвинувачення по за розумним сумнівом доведеним достатньою сукупністю доказів.

Навпаки, доказів оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано.

Матеріали справи не містять даних того, що до ОСОБА_1 зі сторони поліцейських було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства поліцейськими (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.

На місці зупинки, під відеозапис та у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказав на іншу особу, як водія, інша особа водія на місці встановлена не була.

Щодо посилання сторони захисту на те, що копіювання файлів на диск, які не підписано ЕЦП, здійснено з порушенням вимог закону, а також відсутнє доручення керівника на копіювання відеозаписів суд зазначає, що з копії рапорту інспектора з інформаційної підтримки ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області В. Сисін від 29.04.2025 вбачається про надання відеозаписів з портативного відеореєстратора (бодікамери) TECSAR, інвентарний № /24 з 22.30 год 28.04.2025 по 00.00 год 29.04.2025 на підставі рапорту поліцейського СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Михайлова В. від 29.04.2025 щодо надання таких відеозаписів для подальшого долучення до адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 для подальшого направлення до суду.

Підписання ж файлів ЕЦП не передбачено нормами КУпАП, є непередбаченою законом вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки, було те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в комендантську годину, яку запроваджено як безпековий захід в умовах воєнного стану.

При цьому, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому складати протокол про адміністративне правопорушення та проводити огляд останнього мали уповноважені особи органів управління ВСП у ЗСУ, а не поліцейські у загальному порядку, є неспроможними з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно зі ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

У даному випадку ОСОБА_1 виступав не як не військовослужбовець, а як водій, який під час керування транспортним засобом, як учасник дорожнього руху, повинен підкорятись ПДР, підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння за інших обставин, ніж визначені у ст. 266-1 КУпАП. Тому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Крім того, ст. 266-1 КУпАП застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння поза межами військової частини.

Також на місці під час складання протоколу поліцейським і до суду не надано відповідних документів про те, що він на час зупинки автомобіля під його керуванням виконував обов`язки військової служби.

Надані суду довідки з військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2025 та 21.07.2025 також таких даних не містять, з них вбачається лише про те, що старший солдат ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі за мобілізацією у вказаній військовій частині з 05.10.2023 по 29.10.2024 та з 27.12.2024 не перебуває (не перебував) під час проходження військової служби у додатковій відпустці, як батько, який має двох та більше дітей віком до 15 років та компенсацію за зазначену відпустку не отримував (а.с. 48, 49).

Будучи зупиненим на цивільному автомобілі, повідомив про те, що він є військовослужбовцем, проте будь-яких повідомлень про те, що він виконує відповідне завдання працівникам поліції він не повідомляв, військовий квиток не надавав.

З огляду на викладене, з урахуванням даних відеозапису, можна зробити цілком обґрунтований висновок, що ОСОБА_1 перебував поза межами території будь-якої військової частини та не виконував в той час жодних військових обов`язків.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, натомість в протоколі вказано, що автомобіль належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд зазначає, що даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводять працівники поліції. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України" одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.

Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Крім того належить зауважити, що спеціально створеного суб`єкту владних повноважень військової поліції на цей час не створено, їх повноваження за колом осіб спеціальним законом не визначено.

Поряд із цим, у пункті 1 ч. 1 ст. 255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст. 130 КпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України "Про Національну поліцію".

До заперечень сторони захисту суд відноситься критично, розцінюючи їх як обрану тактику захисту для уникнення відповідальності.

Стороною захисту не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 38, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

2)Стягнути з ОСОБА_1 605,60 гривень судового збору.

3)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.