Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________
Справа № 299/4618/25
Номер провадження 3/299/1985/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.5 ст.121 та ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 11.09.2025 о 13 год. 20 хв. в м. Виноградів по вул. Копанська, 220 Берегівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 11.09.2025 о 13 год. 20 хв. м. Виноградів по вул. Копанська, 220 Берегівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила користування ременями безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Про день, час та місце розгляду адміністративних матеріалів повідомлявся шляхом надсилання повідомлень про виклик до суду на адресу проживання, вказану у матеріалах справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь не подав.

Суддя, з урахуванням вищенаведеного, а також приписів ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до пункту 2.1. а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно п. 2.3 г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Крім того, у п. 1.5. ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Вивчивши в повному обсязі надані суду матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 126, ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінивши зміст протоколів про адміністративні правопорушення, а саме: протокол серія ЕПР1 № 450444 від 11.09.2025 року, протокол серія ЕПР1 № 450449 від 11.09.2025 року, довідки старшого інспектора САП Берегівського РВП капітана поліції від 12.09.2025 року, відповідно до яких громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець, АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував, про належність автомобіля ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1954 р.н., відносно ОСОБА_1 27.11.2024 року суддею Іршавського районного суду винесено постанову №301/3871/24 якою накладено стягнення у виді штрафу 40800 гривень та позбавлення права керування строком на 5 років; 30.04.2025 року суддею Виноградівського районного суду винесено постанову №299/2013/25 якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень та позбавлення права керування строком на 5 років, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених:

- за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ознаками: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами;

- за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ознаками: порушення правил користування ременями безпеки.

Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, що, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення у неповнолітньому віці, ступінь його вини, сімейний та матеріальний стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на санкції ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП, а також можливі наслідки цих правопорушень, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у мінімальних межах санкції ч.4 ст.126 КУпАП, як за більш суворе правопорушення у порівнянні з іншим адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.121 КУпАП, вчиненим ОСОБА_1 .

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, однак досяг 16 років та, згідно вимог ст.13 КУпАП, підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах. А тому, на винну особу слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.126 КУпАП, а саме в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що безпосередньо передбачено санкцією ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 13, 36, 40-1, ч.2 126, ч.6 ст.121, ст.280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточне покарання призначити у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

СуддяДочинець С. І.