Провадження №3/727/2480/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Чернівці

суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.2 ст.126 КУпАП, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №450290 від 11.09.2025 року ОСОБА_1 , 11.09.2025 року, о 10:10 год. в м. Чернівці, по вул. Головній, 58, керував електровелосипедом Crosser Max, потужністю 0,8 кіловат без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме А1, чим порушив п.п.2.1.а ПДР України. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1№450273 від 11.09.2025 року ОСОБА_1 , 11.09.2025 року, о 10:10 год. в м. Чернівці, по вул. Головній, 58, керував електроскутером без державного номерного знаку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із ТЗ Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 грудня 2025 року об`єднано в одну справу та в одне провадження адміністративну справу №727/11734/25, провадження №3/727/2480/25 та справу № 727/11736/25, провадження №3/727/2481/25, про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, ст. 124 КУпАП та присвоєно справі єдиний номер №727/11734/25, провадження №3/727/2480/25.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою СМС-повісток, згода на отримання яких, наявна в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_1 не подав до суду жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечення з викладенням своїх міркувань щодо законності складених відносно нього протоколів, а тому його неявку в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи за ст. ст.124, 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому неявка ОСОБА_1 не може бути перешкодою для розгляду справи судом . Причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, відповідно до вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10, розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями), транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні. До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» (розділ ІІІ) дає повну відповідь про тих, хто є учасником дорожнього руху, а саме до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, особини які рухаються в кріслах колясках, погоничі тварин.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» визначає і обов`язки учасників дорожнього руху: п. 4.5. ст. 14 Закону України "Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху".

Правила ПДР відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по усій території України п.1.1., у ньому прямо вказаний перелік обов`язків учасників дорожнього руху.

Розділ 2 "Обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів" згідно розділу "Загальні положення": п.1.10 ПДР України: механічний транспортний засіб - цей транспортний засіб приведений в рух за допомогою двигуна.

Термін "механічний транспортний засіб" поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а так само тролейбуси і тракторні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. А в §2 ст. 2.13. Транспортні засоби з правами на їх управління відносяться по категоріях: А1 - мопеди, моторолери і інші транспортні засоби, що мають двигун з робочим об`ємом до 50 см3 або електродвигун потужністю до 4 кВт. А - мотоцикли і інші двоколісні транспортні засоби мають двигун з робочим об`ємом 50 см3 і більше або двигун потужністю 4 кВт і більше. В1 - квадро і трицикли, мотоцикли з бічним причепом, мотоколяски і інші триколісні, чотириколісні транспортні засоби дозволена маса яких не перевершує 400 кг

Отже, електровелосипед або електроскутер, у яких потужність електромотора до 3 кВт, не є механічним транспортним засобом, а, отже, вони не потрапляють під вимогу § 2 ст. 2.13. Право на управління транспортними засобами по категорії А, А1, тобто електровелосипедист, водій електроскутеру потужністю до 3 кВТ може їздити без прав на керування транспортним засобом.

При цьому, електроскутери з потужністю мотора від 3 кВт до 4 кВт вимагають Права категорії А1.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував електроскутером (електровелосипедом) без зазначення його потужності без права на керування таким транспортним засобом.

З відкритих джерел мережі "Інтернет", а також з протоколу серії ЕПР1 №450290 від 11.09.2025 року вбачається, що електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 має потужність двигуна 800 Вт (0,8 кВт).

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.1. ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, перебачене за ст. 124 КУпАП підтверджується наявними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№450273 від 11.09.2025 року, схемою місця ДТП, в якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, напрямок їх руху, дорожня розмітка, а також пошкодження, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в яких вона вказує, що 11.09.2025 року керувала своїм транспортним засобом Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Головній, в м. Чернівці, зупинилися перед переходом, щоб надати дорогу пішоходу, як раптом електроскутер, що рухався позаду, здійснив зіткнення з її транспортним засобом, відеозаписоми з бодікамер працівників поліції..

Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Водночас, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Судом встановлено, що на момент вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 вже виповнилося шістнадцять років, відповідно він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

Також слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу, оскільки застосування до нього заходу впливу у вигляді попередження сприятиме формуванню думки суспільства, в тому числі й осіб у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років, про безкарність за порушення правил, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи викладене, а також особу винного, ступінь його вини та обставини правопорушення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який ОСОБА_1 порушив, а саме у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн., що є необхідним і достатнім видом та розміром адміністративного стягнення, для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Також вважаю, що згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126 ч.2, 124, 221, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850, 00 грн. (Отримувач штрафу: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0024001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп .(Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський рай суд м. Чернівці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КпАП України, штраф має бути ним сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бойко М.Є.