Справа № 162/983/25 Провадження №33/802/811/25 Головуючий у 1 інстанції:Савич А. С.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань - Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Хвесика С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено, за більш серйозне правопорушення, із числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 серпня 2025 року о 15 год 20 хв, на вул. Магістральна у с. Любешів, будучи в статусі військовослужбовця та, перебуваючи поза межами служби, керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Galaxy» н.з. НОМЕР_1 та при виконанні обгону, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на крісло колісне, яким керував ОСОБА_2 , рухаючись у попутному напрямку. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб та крісло колісне отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , у вищевказаний час, день та місці, керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Galaxy» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення,

Не погодившись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необгрунтованість, постановлену без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи у суді та реальної можливості залишити взвод та полігон і прибути у судове засідання 06 жовтня 2025 року не мав. Його огляд на стан сп`яніння мав бути проведений, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266-1 КУпАП, а також суддя, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», мав би його звільнити від сплати судового збору через його статус учасника бойових дій. Покликаючись на викладене, просить постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по даній справі стосовно нього закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу даних адміністративних правопорушень. Водночас, порушує питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження як такого, що пропущений ним із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку поважними, а клопотання підставним.

Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Хвесика С.В., доходжу такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, і за наявності даних про таке її сповіщення, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Установлено, що розгляд даної справи у суді першої інстанції 06 жовтня 2025 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 який, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та її місце розгляду у Любешівському районному суді, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, як і про своє перебування у статусі військовослужбовця ЗСУ. Клопотань про відкладення розгляду справи, на адресу суду, від нього не надходило.

У зв`язку із цим, розгляд даної справи суддею цілком підставно проведено у його відсутності що, жодним чином, не суперечить положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП та, на думку апеляційного суду, не порушує його права на захист.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Водночас, стверджуючи, що саме через такий порядок розгляду справи, ОСОБА_1 було позбавлено у реалізації процесуальних прав, якими він наділений, при розгляді таких справ у апеляційному суді, будь-яких клопотань він не заявляв, пояснення по суті вчиненого, виклав у поданій ним апеляційній скарзі та безпосередньо, при розгляді даної справи у апеляційному суді, у тому числі, із оцінкою наявних у даній справі доказів.

У кожному випадку, реалізація учасником будь-якого судового провадження процесуальних прав, якими він наділений, не повинна бути спрямована на зловживання такими правами.

З огляду на викладене, ураховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, підстав стверджувати, що розгляд даної справи, без наявності на це вагомих процесуальних підстав, проведено у відсутності ОСОБА_1 чим, безумовно, порушено право першого на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даних адміністративних матеріалів у суді, зазначених вище вимог закону було дотримано.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п. 13.3 ПДР).

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та п. 8 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі-Інструкції) визначено, що уразі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Дійшовши висновку до доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею цілком підставно взято до уваги дані протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 450988, серії ЕПР1 № 451003 від 11 вересня 2025 року; витягу з ЄРДР та постанови про закриття кримінального провадження ЄРДР № 0000468 від 27 серпня 2025 року, у яких повно та детально описано події дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 серпня 2025 року близько 15 год, по факту наїзду водія ОСОБА_1 на інвалідний візок, на якому рухався ОСОБА_2 , попереду, у попутному напрямку по краю дороги; протоколу огляду місця події, схемою наїзду, даними висновку експерта № 839, яким установлено, що при проведенні судово-токсикологічної експертизи методом газо-рідинної хроматографії крові гр. ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в кількості - 2, 72 проміле, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 , його ж письмовими поясненнями, наданими у статусі свідка.

Cтаттею 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Цією нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

У матеріалах справи, зокрема у рапортах поліцейських, містяться відомості про перебування ОСОБА_1 , на момент настання даної пригоди, з участю його транспортного засобу, у статусі військовослужбовця, однак поза межами проходження ним військової служби. Тому, вищеописаний спеціальний порядок огляду, цілком підставно, не був застосований до останнього.

Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів.

При перевірці доводів апеляційної скарги, підстав вважати результат такого огляду недійсним, не установлено.

У відповідності до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, звільняються:, у тому числі, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як стверджується змістом постанови судді першої інстанції, дійшовши висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто доведеності його вини у їх вчиненні, суддею цілком законно одночасно прийнято рішення про стягнення з останнього в дохід держави 605 грн 60 коп судового збору, попри, наявність у нього статусу учасника бойових дій, оскільки зазначені адміністративні справи стосовно нього, не мають жодного стосунку до порушення його прав.

Частина 11 ст. 38 КУпАП, у цьому конкретному випадку, застосуванню не підлягає, оскільки строк, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, на момент винесення постанови, яка оскаржується, не сплив.

Наведене у своїй сукупності, свідчить про законність та обгрунтованість оскарженої ним постанови судді, а наведені ним доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

Відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції без зміни.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року.

Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року стосовно нього- без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: