ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2380/25
Провадження №3/477/1019/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №4 Миколаївського районного управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №724524 від 24 жовтня 2025 року ОСОБА_1 24 жовтня 2025 року о 01.25 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки не повідомив.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, була повідомлена про розгляд справи Вітовським районним судом Миколаївської області.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене та належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з нормами КУпАП суду належить вирішити питання щодо завдання ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Фактично опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення. При її викладенні необхідно відображати склад адміністративного правопорушення: об`єкт, об`єктивну сторону, дані про суб`єкт та суб`єктивну сторону проступку.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до КУпАП та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» 22 травня 2024 року до частини 1 статті 173-2 КУпАП внесено зміни, відповідно до яких склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, утворює саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто, дії, які лише могли спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілого не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

В той же час, зі змісту протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що у ньому в порушення вимог статті 256 КУпАП суть правопорушення не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене, а саме, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, зазначений протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Таким чином, будь-які докази на підтвердження того, що В.В. 24 жовтня 2025 року вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини, внаслідок чого фізичному або психічному здоров`ю потерпілої була завдана шкода, відсутні, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбачена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Отже, дані, які наявні в матеріалах справи, не дають достатньо підстав зробити висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За результатами судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів здійснення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП вважає необхідним провадження у даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 247,283 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Семенова