Справа №587/834/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/675/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Курбатова Д.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Курбатова Д.В. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 13 лютого 2025 року близько 12 год. 56 хв. в с. Степанівка по вул. Центральна, 122, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6820» або проходження такого огляду в медичному закладі, водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Курбатов Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2025 року та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріалами справи не доведено поза всяким розумним сумнівом те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, із долучених відеозаписів вбачається, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, ОСОБА_1 вийшов з переднього пасажирського сидіння, а за кермом перебувала ОСОБА_2 .

Окрім цього, працівниками поліції не було складено жодних матеріалів щодо порушення правил дорожнього руху України, які стали підставою зупинки транспортного засобу.

Також, апелянт зауважує про те, що працівниками поліції не було складено акт огляду та направлення для проходження медичного огляду, чим належним чином не підтверджено факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається із долученого відеозапису, ОСОБА_1 не відсторонений від керування транспортним засобом, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався, права не роз`ясненні, що є грубим порушенням норм діючого законодавства.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи не містять відповідних доказів вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Курбатова Д.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245761 від 13 лютого 2025 року;

- відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції вбачається, як 13 лютого 2025 року близько 12 год. 56 хв. в с. Степанівка працівники поліції під час патрулювання зафіксували на зустрічній полосі рух транспортного засобу ВАЗ «2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій з не пристебнутим паском безпеки.

З метою встановлення обставин, працівники поліції розвернули службовий транспортний засіб та рушили слідом за вказаним автомобілем.

Наблизившись до транспортного засобу, який зупинився, працівниками поліції було зафіксовано, як із місця водія на переднє пасажирське місце пересів водій.

Підійшовши до водія, який вже знаходився на передньому пасажирському місці, працівники поліції запитали навіщо він пересів, на що останній почав заперечувати факт керування автомобілем. Так, під час спілкування водій стверджував, що за кермом була його жінка.

Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.

На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній відмовився від отримання вказаного процесуального документу та під керуванням дружини, покинув місце зупинки транспортного засобу.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи, якими зафіксовані події, достатніми для того, щоб разом з іншими долученими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про не доведення матеріалами справи факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, відхиляючи вказані твердження, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 , із місця водія ОСОБА_1 швидко пересів на переднє пасажирське місце, що чітко помітно через заднє скло автомобіля.

Твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівниками поліції, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Зі долучених відеозаписів нагрудних камер поліцейських, встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу стало виявлення працівниками поліції, керування водієм автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання скаржника на те, що акт огляду на стан сп`яніння не складений, на думку апеляційного суду, правового значення не має, оскільки за приписами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, акт огляду на стан сп`яніння складається виключно за результатами проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Окрім цього, відповідно до розділу ІІ п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, поліцейський доставляє водія для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а направлення є підставою для лікаря цієї медичної установи провести відповідний огляд. Оскільки ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, то, відповідно, направлення не було складено.

Також на спростування доводів апелянт про порушення працівниками поліції чинного законодавства в частині не роз`яснення особі його прав та обов`язків, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, апеляційний суд зазначає про те, що ОСОБА_1 самостійно вирішив покинути місце зупинки транспортного засобу та під керуванням дружини, на автомобілі поїхав в невідомому напрямі.

На пропозицію працівників поліції отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення та надати письмові пояснення, ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відсторонення від керуванням транспортним засобом є заходом забезпечення, який застосовується диспозитивно уповноваженою на складання матеріалів про адміністративне правопорушення посадовою особою у випадку, якщо на це є підстави. У даному випадку, незастосування до ОСОБА_1 заходу забезпечення відсторонення від керування транспортним засобом не утворює відсутність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи також на те, що останній самостійно усунувся від керування, оскільки за кермо автомобіля сіла його дружина.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Курбатова Д.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Курбатова Д.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.