Провадження № 3/470/278/25
Справа № 470/1004/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф.,

за участю секретаря Коверзнєвої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від начальника відділення поліції №2 сектору поліцейської діяльності №1 Баштанського районного відділу поліції Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Верхня Липиця, Рогатинського району, Івано-Франківської області зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №722385 від 04 жовтня 2025 року, 04 жовтня 2025 року о 13 годині 20 хвилин громадянка ОСОБА_1 , за адресою: вул. В. Букача, 62, с-ще Березнегувате, у магазині «Едельвейс», здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, а саме: продала одну пляшку горілки ємністю 0,5 л вартістю 45 грн та одну упаковку сигарет марки «Пріма» вартістю 45 грн за одиницю без марок акцизного податку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свою вину не визнала.

Суд не зобов`язаний з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,суд керується ч.1 ст.268 КУпАП, яка вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Отже, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з урахуванням вищенаведеного, суддя вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч. 23 ст. 15 Закону України«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися лише суб`єктами господарювання за наявності відповідної ліцензії.

Згідно зі ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа може здійснювати підприємницьку діяльність лише після її державної реєстрації.

Статтями 1, 4 та 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначають, що юридична особа створюється, а фізична особа набуває статусу підприємця з моменту внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п.п. 3, 5 «Порядку провадження торгівельної діяльності та правила торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, торгівельна діяльність провадиться суб`єктами господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі, а також ресторанного господарства. Суб`єкт господарювання провадить торгівельну діяльність після його державної реєстрації, а у випадках, передбачених законодавчими актами, за наявності відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії.

Відтак, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, можуть бути лише спеціальні суб`єкти, а саме - суб`єкти господарювання.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними або тютюновими виробами без марок акцизного збору. Разом з тим, з пояснень ОСОБА_2 долучених до протоколу серії ВАД №722385 убачається, що продаж цигарок без марок акцизного збору та горілки здійснив власник магазину ОСОБА_3 ( а.с.3). З огляду на зазначене суд доходить висновку що зміст протоколу про адміністративне правопорушення суперечить доказам долученим до нього.

Крім цього, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та зареєстрована у встановленому законом порядку, як юридична особа або фізична особа-підприємець.

Отже, із зазначеного вбачається, що викладена фабула адміністративного правопорушення не відповідає кваліфікуючим ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в матеріалах справи відсутні дані як про те, що саме ОСОБА_1 здійснювала торгівлю цигарками і горілкою, а також що вона є фізичною особою-підприємцем, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Пункт 1 ст.247 КУпАП регламентує, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вимоги ст.62 Конституції України, де усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та відсутність доказів, які підтверджують вину особи у вчиненні правопорушення, суд доходить висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С. Ф. Орлова