Справа №534/2512/25
Провадження №3/534/525/25
ПОСТАНОВА

іменем України

02 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Малюк М.В., за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Чернушенка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП,

встановив :

1.На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

(І) Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі і визнане суддею недоведеним.

2.Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №398778 від 10.09.2025, 10.09.2025 о 18 год 52 хв ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, буд.6, погрожував фізичною розправою перехожим, безпідставно чіплявся, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив вхідні двері ВП №2, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

2.Означене правопорушення кваліфікується особою, якою оформлювалися матеріали справи про адміністративне правопорушення, за статтею 173 КУпАП.

3.У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що в зазначену у протоколі дату прийшов до відділу поліції в місті Горішні Плавні, йому треба було до чергового заявити про порушення прав, розповсюдження особистих даних щодо нього. Він постукав у двері, із приміщення вийшов поліцейський, але ОСОБА_3 до відділу поліції не впустив, прохання покликати чергового проігнорував. На вимогу роз`яснити чому таке ставлення, поліцейський відповів нецензурною лайкою та відвернувся, дістав цигарку і почав палити замість виконання своїх повноважень. Таке зневажливе ставлення викликало у Яременка обурення, яке через наявні проблеми психо-емоційного стану, спричинило емоційне збудження та приступ гніву. Зважаючи на таку поведінку працівника поліції, він знову підійшов до дверей відділу поліції та почав стукати. Припускає, що у збудженому стані не розрахував силу та пошкодив скло дверей. Після чого, на нього накинулися кілька працівників поліції, наділи кайданки, застосували газовий балончик, поклали на землю і наносили чисельні удари. Щодо звинувачення у висловлюванні нецензурною лайкою, не пам`ятає, але якщо таке сталося, то це була відповідна реакція на аналогічні дії зі сторони працівника поліції. Зауважив, що умислу на порушення громадського порядку у нього не було та не могло бути, те, що зазначено в протоколі не відповідає дійсності, крім пошкодження скла. Наголошував, що його дії є нічим іншим ніж реакцією на незаконні дії працівників правоохоронних органів, зневажливе ставлення до громадянина. Повідомив, що є учасником бойових дій, має чисельні поранення, контузії, внаслідок чого встановлено кардіостимулятор, його визнано непридатним до несення бойової служби. Наслідком участі в бойових діях є розлад психічного стану, потребує медичної допомоги та лікування. Обурення викликає таке зневажливе ставлення до нього як до людини, що звернулася до органів поліції по допомогу, та ветерана війни. Права та обов`язки йому не роз`яснювалися, підписати протокол не пропонували, тому він не міг відмовитися від його підписання. Зауважив, що на час складання протоколу він був у кайданках, лежав понад дві години на землі, обличчям донизу, майже в непритомному стані, з-за чого йому було викликано швидку.

4. Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Чернушенко В.В., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги та ордеру, зазначив, що працівниками поліції порушено процедуру оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, його довірителю не роз`яснені права, передбачені Конституцією України та КУпАП, зокрема, не роз`яснено право на правничу допомогу, на перекладача, подавати докази, письмові пояснення тощо. Протокол складався в той час, коли людина знаходилася на асфальті в кайданках, що свідчить про те, що протокол клієнту не надавався. Адміністративне затримання проведено з грубими порушеннями, адвокат не запрошувався, відеозапис не вівся, мало місце катування людини, з приводу чого ОСОБА_3 звернувся до ДБР з повідомленням про вчинення щодо нього працівниками поліції кримінального правопорушення. Наголошував, що у матеріалах відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 у зазначені в протоколі дату та час вчинив дрібне хуліганство. Суть правопорушення, викладена в протоколі, не містить інформації, що дозволяла б кваліфікувати дії особи, яка притягається, як дрібне хуліганство. Допитаний свідок не підтвердив тих обставин, про які йдеться в протоколі. Просив закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю в діях довірителя складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

5.Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що у вересні 2025 року, точної дати та часу вона не пам`ятає, знаходилася біля приміщення відділу поліції. Разом з іншою жінкою стояли на вулиці біля лави, чекали на виклик у відділ. Із особою, яка притягається, вона не знайома. Стала випадковим свідком подій, щодо яких її попросили підписати один документ, який був складений поліцейським. Цей документ вона не читала, тому що, коли його складали були вже сутінки та погано видно. Вона його підписала, сподіваючись, що зазначено все вірно. Зазначала, що повз них пройшов чоловік до входу в поліцію. Це був звичайний чоловік, ознак алкогольного сп`яніння не помітила. До перехожих не чіплявся, не погрожував і не висловлювався. Йшов спрямовано до відділу поліції. Оскільки вона стояла спиною до входу в поліцію, що там конкретно відбувалося не бачила. Лише чула, що з приміщення вийшла дівчина, між нею та цим чоловіком почалася сварка та чоловік висловився нецензурно, пригрозив їй «врізати». Чому саме, їй не відомо, вважає, що це була реакцію на якісь дії зі сторони дівчини. Вказувала, що дівчина є працівником поліції. Зазначала, що в цьому спілкуванні брав участь ще один поліцейський. Потім вона з іншою жінкою зайшли у відділ, перебували в поліції по своїх справах. Під час перебування по своїх справах, чула звук скла, що розбилося, але хто це зробив вона не бачила, їй не відомо. Працівник поліції вказав, що скло розбив той чоловік і попросив це засвідчити, вказував, що це формальність, її нікуди не викликатимуть. Зазначала, що працівниками поліції складалися якісь документи щодо цієї людини. Які саме вона не знає. Документи складалися на вулиці, на лаві біля приміщення поліції. У той час, коли складалися документи, чоловік лежав на землі, в кайданках. Вона не чула, щоб йому поліцейські роз`яснювали права, пропонували надати пояснення, ознайомитися з документами. Висловила сумнів стосовно належності їй підпису в протоколі навпроти її прізвища, наголошувала, що протокол вона не читала та не пам`ятає, щоб підписувала. Зауважила, що відомості в письмових поясненнях, які суд надав свідку для огляду, не відповідають фактичним.

(ІІ) Мотиви, з яких суддя відкидає докази особи, якою оформлювалися матеріали про адміністративне правопорушення, оцінка суду.

6.Відповідно до положень ч ч. 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

7.Згідно зі статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

8.У пункті частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

9.Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

10.Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

11.Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

12.Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

13.Відсутність хоча б одного елементу складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

14.Обов`язок щодо збирання доказів та доведення складу адміністративного правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

15.Суд, заслухав пояснення учасників справи, дослідив та оцінив матеріали про адміністративне правопорушення, допитав свідка, дійшов таких висновків.

16.Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

17.Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

18.Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

19.Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

20.Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

21.Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства (постанова ККС ВС від 05.03.2024 у справі №202/716/22).

22.Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

23.Недоведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а відтак і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

24.У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним караних дій. Як хуліганство дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

25.Отже, для кваліфікації дій особи за статтею 173 КпАП України має бути наявний умисел (прямий чи не прямий) на порушення громадського порядку, мотив - неповага до суспільства.

26.Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

27.У відповідності до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

28.Суддя зауважує, що процедура оформлення протоколу про адміністративне правопорушення врегульована розділом IV КУпАП, що передбачає низку чітко визначених у законі послідовних дій відповідного органу (його посадової особи). Зокрема,

29.Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках , один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (стаття 254 КУпАП).

30.У протоколі зазначаються відомості, зазначені у статті 256 КУпАП (див пункт 27 цієї постанови).

31.Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина 2 статті 256 КУпАП).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

32.При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частини 3, 4 статті 256 КУпАП).

33.Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

34.У статтях 55,56,59 та 63 Конституції України задекларовані такі права особи.

35.Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (стаття 55 КУ).

36.Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 КУ).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59 КУ).

37.Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист (стаття 63 КУ).

38.Відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

39.У протоколі про адміністративне правопорушення від 10.09.2025 стосовно ОСОБА_1 відсутній підпис останнього у відповідному розділі. Щодо надання пояснення, ознайомлення з протоколом та його отримання, зазначено, що особа, яка притягається, відмовилася.

40.З цього приводу ОСОБА_3 зазначав, що ці дії стосовно нього виконані працівниками поліції не були (див пункт 3 цієї постанови).

41.Суддя наголошує на законності сумніву стосовно зазначення в протоколі (див пункт 39 цієї постанови), з огляду на показання свідка, яка показала, що не чула, щоб останньому роз`яснювалися права, пропонувалося надати пояснення, ознайомитися з протоколом (див пункт 5 цієї постанови).

42.Суд дослідив протокол адміністративного затримання від 10.09.2025 та рапорт капітана поліції Дмитра Сенічкіна та встановив, що до ОСОБА_1 був застосований сльозогінний газ, кайданки.

Особа перебувала в стані затримання 10.09.2025 із 18-52 год до 20-40 год.

43.Відсутність в протоколі про адміністративне затримання мотиву затримання особи свідчить про порушення вимог статей 260, 261 КУпАП України.

44.Про неспроможність доводів органу поліції у відповіді від 27.10.2025 № на адвокатський запит стосовно прибуття до затриманої особи адвоката, фіксування затримання технічними засобами, свідчить зміст протоколу про адміністративне затримання, в якому відсутні відомості про такі обставини.

45.Із пояснень особи, яка притягається, які узгоджуються із показаннями допитаного свідка, слідує, що ОСОБА_3 протягом всього часу оформлення адміністративних матеріалів щодо нього лежав на землі, в кайданках, майже в непритомному стані.

46.Складання матеріалів під час перебування особи на вулиці, на асфальті, в кайданках протягом тривалого часу підтверджує об`єктивність сумніву суду щодо дотримання працівниками поліції відповідної процедури та забезпечення прав особи, яка притягається.

47.У розумінні статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення разом із долученими до нього матеріалами про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

48.Недотримання уповноваженим органом процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення прав особи, а отже ставить під сумнів законність висновків органу як щодо викладених в протоколі фактів правопорушення, так і стосовно його складення зокрема.

49.Суддя має бути неупередженим і безстороннім і не вправі перебирати на себе повноваження, притаманні органові (посадовій особі) при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення, зокрема складенні протоколу про адміністративне правопорушення (див пункт 14 цієї постанови).

50.На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, працівниками поліції подані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №398778 від 10.09.2025;

- протокол про адміністративне затримання;

- рапорт капітана поліції щодо застосування адміністративного затримання;

- письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

51.Суддя наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

52.Суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена формально, не зазначено місце скоєння, а саме громадське місце, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Суддя наголошує, що формальне зазначення в протоколі вулиці не є конвретним місцем адміністративного правопорушення у розумінні статті 256 КУпАП.

Зазначаючи про дії стосовно перехожих, працівники поліції не конкретизують яких саме.

53.До того ж, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовується доказами, зібраними під час розгляду справи.

54.Допитана ОСОБА_4 зазначала, що події відбувалися біля відділу поліції. Особа, яка притягається до відповідальності, пройшов повз неї з іншим свідком, ознак алкогольного сп`яніння не помітила. Описала його нормальною людиною, яка йшла до поліції. Впевнено зазначала, що до перехожих він не чіплявся, нікому не погрожував і не висловлювався лайкою. Йшов спрямовано до відділу поліції.

55.За її враженнями, поведінка особи, яка притягається, була адресована працівникові поліції та була реакцією на дії зі сторони цього працівника.

56.Суд надає перевагу показанням свідка, допитаної в судовому засіданні, оскільки остання попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та надані свідком після приведення до присяги.

57.Зважаючи на показання ОСОБА_4 у судовому засіданні, суддя не бере до уваги її письмові пояснення та письмові пояснення ОСОБА_5 , оскільки вони отримані із порушенням установленого порядку.

58.Аналіз статті 251 КУпАП дозволяє суду дійти висновку, що рапорт поліцейського не є доказом у справі про адміністративне правопорушення (див пункт 26 цієї постанови).

59.Зважаючи на це, суддя зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, що відповідають вимогам про належність та допустимість, які дозволили б суду без сумніву пересвідчитися, що в дату, час і місці, при зазначених у протоколі обставинах, ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство. Докази умислу на порушення громадського порядку відсутні.

60.Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

61.Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).

62.Згідно з цією позицією ЄСПЛ: «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

63.Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини її у його вчиненні, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

64.Зважаючи на викладене, суддя доходить висновку, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушено процедуру оформлення відповідних матеріалів, не доведено поза розумним сумнівом факту прагнення до порушення саме громадського порядку, неповаги до суспільства, тобто вчинення останнім дрібного хуліганства.

65.Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 173,247,283,294 КУпАП, суддя, -

постановив :

1.Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

2.Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

3.Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області.

4.Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Марина МАЛЮК

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 03 грудня 2025 року в приміщенні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.