Справа № 203/2593/25
Провадження № 3/0203/1129/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду м. Дніпра Вусик Є.О., розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпро, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «АСК» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №302 від 12 лютого 2025 року, при перевірці ТОВ «АСК» встановлено, що директор ТОВ «АСК» ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.44.1 ст.44, пп.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 100 086 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за грудень 2019 року на суму 100 086 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом не погодився та провини у скоєному не визнав.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення від №302 від 12 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення викладена не конкретно, з його змісту неможливо зробити висновок про те, яке саме порушення, передбачене диспозицією ст. 163-1 КУпАП інкриміновано ОСОБА_1 , відсутність податкового обліку, яка може виражатись у бездіяльності та полягати у нездійсненні передбачених законом заходів щодо ведення податкового обліку, неподанні звітів, неподанні аудиторських висновків, тощо, або порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке може виражатись у вчиненні активних дій та полягати у порушенні строків чи встановленої законом процедури ведення обліку, складення звітності, подання встановлених законом документів, тощо.

Тобто в протоколі фактично не викладено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки зазначення в протоколі про порушення особою певних пунктів нормативного акту не є викладенням суті правопорушення в розумінні наведених вище положень закону.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його некоректність та неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення особи права на захист.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не можна визнати допустимим доказом, що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Тому, на основі даних такого документу, в розумінні ст. 251 КУпАП, суд не може встановлювати наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд розглядає справу в межах складу адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Отже, враховуючи те, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували винність особи у скоєнні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому, провадження в адміністративній справі відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик