Справа№ 953/9807/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2025 року о 03 годині 32 хвилин в м. Харкові по вул. Чернишевська, 79, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а тому ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 09.09.2025 року о 03 годині 13 хвилин керував транспортним засобом Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 в м. Харкові по вул. Чернишевська, 69, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а тому ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового розгляду своєчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Заяв, клопотань тощо від нього не надходило.

Суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді.

Окрім того, стаття 268КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130,126 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності..

Оскільки в провадженні Київського районного суду м. Харкова одночасно перебувають дві адміністративні справи про вчинення однією особою, ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП (справа №953/9810/25) та ч.2 ст.130 КУпАП (справа №953/9807/25), під час розгляду яких будуть підлягати з`ясуванню та доказуванню обставини, відносно дій ОСОБА_1 , то з метою повного, об`єктивного і всебічного розгляду, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання цих справ в одне провадження відповідно до ст. 36 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, та ч.2 ст. 130 КУпАП, так як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 448018 від 09.09.2025, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення;

направленням на огляд водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 09.09..2025 з зазначенням встановлених ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці);

відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду;

довідкою про повторність;

постановою Слов`янського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 448019 від 09.09.2025, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом);

постановою серія БАА № 481036 від 03.10.2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом, особою, яка не має такого права;

рапортами інспекторів УПП в Харківській області від 09.09.2025, про виклад обставин події, що цілком узгоджується з відомостями протоколів та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

При вирішенні питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, судом враховано положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

В матеріалах справи наявні постанова Слов`янського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, постановою серія БАА № 481036 від 03.10.2024 року за ч.2 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом, особою, яка не має такого права, суд немає будь-яких даних щодо їх оскарження або скасування. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторно протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Окрім того, суд вважає, що має місце порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Галкіної К., транспортний засіб Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, який не є у приватній власності ОСОБА_1 .

Також, згідно довідки з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 посвідчення про право керування транспортним засобом не отримував, а тому адміністративне стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки суд не застосовує.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний транспортний засіб не належить правопорушнику.

При вирішені питання щодо накладення на правопорушника стягнення за ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років суд враховує наступне.

За сталою практикою Європейського суду з прав людини під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п. 182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції). Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, дане адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23), згідно якого Верховний Суд зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільним та обґрунтованим.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд остаточно застосовує до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №953/9807/25, 953/9810/25, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та за ч.2 ст.130 КУпАП. Присвоїти об`єднаній справі номер №953/9807/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800(сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.