ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/549/25 Справа № 695/3086/25 Категорія: ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Орла С.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 04 липня 2025 року о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та допустив наїзд на бордюр, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. ОСОБА_1 порушив 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Також, ОСОБА_1 , 04 липня 2025 року о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди. ОСОБА_1 порушив п.2.10.(а) ПДР.

Також, ОСОБА_1 , 04 липня 2025 року о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу Драгер. Результат тесту 2,13%. ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вищевказана постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог приводить показання ОСОБА_1 та свідків, котрі дані ними в судовому засіданні, та які, на переконання апелянта, не відповідають зазначеним в постанові.

Стверджує, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не один із свідків не підтвердив в своїх поясненнях факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння. На відеофайлах наданих з нагрудних камер поліцейських та переглянутих в судовому засіданні не зафіксовано факту керування ним 04 липня 2025 року о 19. год. 30 хв. в м.Золотоноша транспортним засобом в стані сп`яніння.

Зауважує, що з відеозапису доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, випливає що працівниками поліції автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 не зупинявся, він стояв на стоянці біля будинку №172/174 по вул. Шевченка, у м. Золотоноша тривалий час непрацюючі з охолодженим двигуном.

Також на відеозаписі видно, що відкрита пасажирська передня дверцята і ОСОБА_1 забирає з автомобіля документи та кошти, а також те, що працівники поліції самі склали від імені ОСОБА_1 пояснення, не зачитавши їх останньому, а лише дали їх підписати.

На думку апелянта, даний відеозапис є недопустимим доказом, оскільки має переривання, вбачає його непослідовним і фрагментарним.

Також суд першої інстанції в постанові не зазначив модель, марку та серію технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

З цього приводу посилається на рішення Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а.

Ще зазначає, що судом при розгляді справи не встановлено, якими діями ОСОБА_1 заподіяно в результаті порушення ПДР, пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, шляхів, вулиць, залізничних переїздів дорожніх споруд, яке має бути наслідком порушення ПДР.

Стверджує, що у справі не встановлено, які автомобіль отримав механічні пошкодження в наслідок необережних дій ОСОБА_1 .

Приводить версію подій, за якою ОСОБА_1 04.07.2025 р. о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , не перебував в стані алкогольною сп`яніння. Рухаючись в напрямку свого будинку по проїжджій частині дороги при швидкості 40 км/год близько до узбіччя, яке було всипане листями з дерева. Не помічаючи присипану листям розбиту пляшку з під шампанського, наїхав на неї і прорізав праву передню шину, від чого почув звук розриву (хлопок) автошини і в результаті чого вдарився о бордюр. Затим не зміг домовитись з евакуаційною службою для транспортування автомобіля. Враховуючи, що час був не робочий, магазини і СТО були вже закриті, а відстань до його будинку близько 150 м., він зняв шину, щоб не залишати на ніч автомобіль на проїжджій частині дороги, щоб його не викрали чи не розікрали, та доїхав до свого будинку по АДРЕСА_2 , де проживає. Далі зателефонував автослюсарям, в яких обслуговує автомобіль. Отримавши відповідь, що лише завтра вони можуть замінити йому автошину, він повечеряв, вживши спиртне. У подальшому до його місця проживання приїхали працівники поліції, котрі прийняли від нього пояснення та склали протоколи. Пояснення працівники поліції не зачитували та не дали йому прочитати, а лише вказали, місце щоб він розписався, роз`яснивши при цьому йому що він буде давати пояснення в суді. ОСОБА_1 в присутності свідків та на нагрудні відеокамери поліцейських заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а спиртне вживав будучи вже дома в квартирі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Орла С.І., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381383 від 19 травня 2025 року, в цей день о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу Драгер. Результат тесту 2,13%. ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381392 від 19 травня 2025 року в цей день о о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та допустив наїзд на бордюр, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. ОСОБА_1 порушив 12.1 ПДР.

У відповідності до диспозиції ст.122-4 КУпАП підставою адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10а ПДР України, у разі причетності до ДТП,водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381408від 19 травня 2025 року в цей день о 19 год. 30 хв., у м. Золотоноша, вул. Шевченка, 150, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди. ОСОБА_1 порушив п.2.10.(а) ПДР.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Утім зазначені у протоколах обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не враховував дорожню обстановку, через що не мав змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив наїзд на бордюр, пошкодивши свій автомобіль. Після чого, будучі причетним до ДТП, залишив місце пригоди.

При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд послався на такі докази.

Рапорт чергового Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 04.07.2025, відповідно до якого 04.07.2025 о 19.35 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Золотоноша по вул. Шевченка водій автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на бордюр, пошкодивши колесо, після чого зник у невідомому напрямку. Проведеними заходами було встановлено, що до ДТП причетний водій ОСОБА_1 , якому було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат виявився позитивний.

Результатом тесту на встановлення вмісту алкоголю у крові від 04.07.2025, здійсненого за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 на момент проходження тесту перебуває у стані алкогольного сп`яніння результат 2,13 ‰.

Також суд послався на показання свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, з яких вбачається, що ввечері, дату не пам`ятає, він перебував на парковці біля магазину «Копілка», що по вул. Шевченка, напроти магазину «Траш». Почув хлопок (їх було десь два) вийшов на проїзну частину, щоб подивитися, що трапилося. Побачив, орієнтовно біля повороту до кафе «Оболонь», автомобіль на узбіччі, поряд з яким стояв водій. Через 3-5 хвилин цей автомобіль почав рухатися без переднього правого колеса. Це здалося йому підозрілим, тому про це він повідомив поліцію. Після цього свідок пішов додому. Через годину з ним зв`язалися працівники поліції і він з ними їздив на місце події та показав, де орієнтовно стояв автомобіль, про який він їм повідомляв.

Разом з тим суд критично оцінив показання свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та бачила, як він заїжджав машиною до себе в двір. Вона побачила відсутність покришки на колесі автомобіля. ОСОБА_1 пояснив їй, що на щось наїхав. Сказав, що піде додому, подзвонить майстрам і буде щось вирішувати з машиною. В цей час той ознак алкогольного сп`яніння не мав. Згодом, приблизно через годину, вона пішла до ОСОБА_1 , котрий перебував в автомобілі в стані алкогольного сп`яніння. Потім приїхали працівники поліції.

Також суд першої інстанції під час огляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановив, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, розповів, що вчинив ДТП, погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння та підписав протокол.

Апеляційний суд не погоджується з оцінкою наведених доказів, що надана судом першої інстанції на підтвердження встановлених ним обставин.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно з якими той визнав, що причетний до ДТП, то ці пояснення поліцейським були заповнення власноручно. Утім зміст цих пояснень не відповідає тим поясненням, що фактично надані ОСОБА_1 , який про обставини ДТП не повідомляв.

Затим на прохання поліцейського ОСОБА_1 , як він зрозумів значення цього прохання, не читаючи зміст пояснень, власноручно записав «згідно з підписом», не підписавши їх.

Отже фактичні дані цих пояснень апеляційним судом не враховуються, через те що вони отримані не у передбачений законом спосіб, цебто є недопустимими.

Щодо показань свідка ОСОБА_2 , котрий повторно був допитаний в апеляційному суді, то сідок не повідомив про обставини ДТП, вказавши, що не бачив цієї пригоди, чувши лише звук тріску та вибуху, схоже, що лопнула покришка автомобіля. Затим він вже бачив автомобіль біля бордюри. Близько до автомобіля і водія не підходив. Ознак алкогольного сп`яніння у водія не вбачав. Про цю подію повідом на службу 102.

Апеляційний суд відзначає, що зміст показань свідка ОСОБА_2 , котрий той надав безпосередньо в суді, суттєво відрізняється від його письмових пояснень, наявних в матеріалах справи.

Щодо цих письмових пояснень, то апеляційний суд відзначає про їх суперечливий характер, адже з них випливає, що свідок бачив, як на великий швидкості рухався автомобіль Мерседес. Затим чув два удари. Після чого бачив, як автомобіль вже рухався з пошкодженим колесом.

З фактичних даних цих письмових пояснень випливає, що свідок ОСОБА_2 не бачив механізму ДТП, якщо він мав місце, лише чув звук двох ударів.

За версію ОСОБА_1 , він керував автомобілем, не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не порушував ПДР. Покришку колеса пошкодив, через наїзд на скло пляшки.

Вказана версія не спростована фактичними даними наявних доказів.

Будь-які фактичні дані належних допустимих доказів не вказують, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не враховував дорожню обстановку, через що не мав змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив наїзд на бордюр, пошкодивши свій автомобіль.

Щодо цього слід відзначити, що схема ДТП, складена уповноваженою особою поліції, не містить даних про пошкодження автомобіля.

Також немає об`єктивних даних, що пошкодження покришки колеса автомобіля під керуванням ОСОБА_1 сталось внаслідок наїзду на бордюр.

З викладеного випливає, що у цій справі не доведено, що ОСОБА_1 порушував п. 12.1 ПДР, внаслідок чого сталось ДТП Через що апеляційний суд приходить до висновку, що діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Умовою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП за залишення місця ДТП, є такі дії учасника цієї пригоди, якщо вони спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, що прямо передбачено п. 1.10 ПДР щодо значення термінів, котрі наведені у цих Правилах, зокрема, залишення місця ДТП, під якою розуміється подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

З показань ОСОБА_1 вбачається, що той вказане місце залишив з метою збереження свого автомобіля, цебто не залишати його без догляду в темний час доби.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Щодо обставин справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід вказати, що було встановлено, що на час огляду ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Утім з огляд на час, який минув після керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19.30 год. та час проведеного огляду на стан сп`яніння 20.07 год., різного місця, як це встановлено уповноваженою особою поліції, керування водієм транспортним засобом вул. Шевченка, 150 м. Золотоноша, і місцем проведення огляду на стан сп`яніння - вул. Шевченка, 176 м. Золотоноша, апеляційний суд відзначає, що у цій справі беззаперечно не встановлено час коли особа вжила алкоголь до події керування транспортним засоби чи після неї.

Щодо цього слід зважити на показання ОСОБА_1 , котрі не спростовані, що алкоголь він вжив, після того, як припарковав автомобіль за місцем свого проживання.

Також відсутні підстави припускати про можливе порушення ОСОБА_1 п. 2.10.є ПДР, цебто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги захисника Орла С.І. знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 , 122-4 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Орла С.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року задовольнити.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук