Провадження № 3/344/5714/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., за участю захисника Млинського Б.М., представника потерпілого Голуба Г.С., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №475783 від 07.10.2025 року зазначається, що ОСОБА_2 07.10.2025 року о 08-10 год. в м.Івано-Франківську по вул.Короля Данила, 44, керуючи т.з."Fiat Stilo" д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з т.з. " Volkswagen Tiguan" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась заднім ходом з прилеглої території, внаслідок чого, відбулось зіткнення даних транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3.б., 13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 суду пояснив, що 07.10.2025 року в м.Івано-Франківську по вул.Короля Данила, 44 він на автомобілі рухався в лікарню до брата, згідно з вимогами ПДР. Саме в той час ОСОБА_1 здійснювала виїзд на дорогу з двору заднім ходом, не переконавшись у безпечності маневру, що й спричинило зіткнення транспортних засобів.

Потерпіла ОСОБА_1 пояснила суду, що 07.10.2025 року в м.Івано-Франківську по вул.Короля Данила вона виїжджала з двору заднім ходом на автомобілі " Volkswagen Tiguan" д.н.з. НОМЕР_2 та відчула удар в задній бампер свого автомобіля. Вважає, що саме водій ОСОБА_2 винен в ДТП, оскільки він бачив її транспортний засіб та повинен був завчасно вжити заходів до зупинки транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_1 , думку захисника, представника потерпілого, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту адміністративного протоколу вбачається, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до пошкодження транспортних засобів. При цьому, згідно зі схемою місця ДТП, яка долучена до матеріалів справи, чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснювала рух заднім ходом з двору, в той час як ОСОБА_2 рухався прямо по своїй смузі руху. Вказані пояснення були надані в судовому засіданні обома учасниками дорожньо- транспортної пригоди. Відповідно до п.10.1 ПДР Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відповідно до пункту 2.3.б. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП полягає в необережній формі вини. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні водієм вимог Правил дорожнього руху, внаслідок чого було завдано майнову шкоду. Такий склад має матеріальний характер, а тому для притягнення особи до відповідальності необхідно встановити конкретне порушення ПДР, факт завдання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між ними. У даному випадку, виходячи з наявних матеріалів справи та встановлених фактів, відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення повинно бути покладено на іншу особу, а тому у діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Суд вважає, що при наведених обставинах справи, коли інший учасник ДТП виїжджав на дорогу з прилеглої території заднім ходом, посилання про порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3.б та 13.1 ПДР є безпідставним.

Вказані обставини чітко зафіксовані на план-схемі ДТП від 07.10.2025 року та відеоматеріалах з місця пригоди, які були предметом детального дослідження судом.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№475783 від 07.10.2025 року та схемі місця ДТП від 07.10.2025 року не вбачається достатніх даних щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Інших доказів щодо вчинення правопорушення ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що суд не має повноважень збирати докази як на підтвердження, так і спростування винуватості особи, обставин та фактів вчинення правопорушення чи в будь-який інший спосіб втручатися у доказову діяльність, крім як оцінки наданих доказів. У противному випадку це призведе до перебирання судом функції обвинувачення, що суперечить правовій природі суду та його процесуальному призначенню.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості останнього у пред`явленому обвинуваченні за ст.124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 475783 від 07.10.2025 року здобуто не було.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Отже, враховуючи, що вина ОСОБА_2 не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ