Провадження № 3/127/7029/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №487168 від 18 жовтня 2025 року, складеного у м. Вінниці по вул. Пирогова, 109 В, 18 жовтня 2025 року о 18.19 год. у м. Вінниці по вул. Костянтина Василенка, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С220», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога КНП ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка, висновок №0659, результат позитивний 0,51 ‰, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 клопотав про закриття провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Своє клопотання мотивував тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення. Наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорт не можуть бути достатнім доказом вини особи, оскільки зазначені документи складені особами, які в провадженні у справі виконують функцію сторони обвинувачення. Разом з тим, обов`язок щодо збирання та подання доказів покладається на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Суд, у свою чергу, не має повноважень самостійно відшукувати чи збирати докази обвинувачення або ініціювати їх дослідження. Крім того, огляд особи було проведено з істотним порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Зокрема, огляд мав бути проведений безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а не в закладі охорони здоров`я, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки та не висловлював свою незгоди з його результатами. При цьому відсутність технічних пристроїв для проведення освідування не є підставою для направлення його на медичний огляд. Також, на відеозаписах відсутні результати першого освідування, проведеного технічним засобом. В той же час, згідно з Додатком 3 до Інструкції, повторний огляд мав бути проведений через 20 хвилин, однак із відео видно, що огляд відбувся лише один раз о 18:37, повторного огляду не проводили. При цьому, відеозаписи не відображають належної підготовки технічного засобу до вимірювання (відсутні дані щодо запакування муштуків та порядку їх використання). Також на відео (файл export-6ofrd, 19:00) зафіксовано як інспектор Тарас І.І. обговорює з лікарем щодо ненадання можливості повторного огляду водія протягом двох годин. У матеріалах справи відсутній медичний висновок, який зазначений в протоколі. Протокол складено інспектором Герасименко Н.В., але підписаний іншим інспектором Тарасом І.І., що порушує вимоги п. 12 Інструкції МВС № 1376. Крім того, ОСОБА_1 упродовж двох годин пройшов самостійне освідування, ознак сп`яніння не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 1-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно розпорядження МВС України N 500 від 01.07.2010 року "Про єдиний порядок огляду водіїв для встановлення стану алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів", затверджено "Методичні рекомендації щодо єдиного порядку огляду водіїв для встановлення стану алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів", відповідно до п. 2.16 яких, при позитивному результаті, коли показник приладу після проведення тесту у видихуваному повітрі має цифрове значення більше 0,2 проміле алкоголю в крові з урахуванням похибки, складається адміністративний протокол про порушення водієм п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч. 1ст. 130КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №487168 від 18 жовтня 2025 року, складеного у м. Вінниці по вул. Пирогова, 109 В, 18 жовтня 2025 року о 18.19 год. у м. Вінниці по вул. Костянтина Василенка, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С220» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога КНП ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка, висновок №0659, результат позитивний 0,51 ‰.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідно до положень статті 254 КУпАП є документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення.

В той же час, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На підтвердження обставин викладених в протоколі, до протоколу додано витяг з бази АРМОР відносно ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, відеозапис з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксована хронологія подій 18 жовтня 2025 року за участі ОСОБА_1 та направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу КНП ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка від 18 жовтня 2025 року.

Слід зазначити, що витяг з АРМОР не є доказом, який підтверджує факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а є внутрішнім документом, який містить інформацію про адміністративні та кримінальні правопорушення особи, а також дані про порушення військового обліку.

Рапорт поліцейського, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не є самостійним та достатнім доказом вини у вчиненні правопорушення, оскільки є лише внутрішнім документом, складеним працівником поліції., на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд у судовій практиці.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №487168 від 18 жовтня 2025 року, інспектор Герасименко Н. В., який складав протокол, зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога КНП ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка, висновок №0659, результат позитивний 0,51 ‰. Разом з тим, вказаний висновок закладу охорони здоров`я до матеріалів справи долучений не був. Інших документів, які підтверджували зазначений в протоколі результат огляду матеріали справи не містять.

Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 18 жовтня 2025 року без висновку не є належним доказом, оскільки воно не містить результатів медичного огляду, а лише підтверджує факт його призначення.

Що стосується наявного в матеріалах відеозапису, то слід зазначити, що на ньому зафіксовано як працівниками поліції було запропоновано водієві пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак через відсутність технічного пристрою вказані дії неможливо було провести. Водію було запропоновано пройти огляду в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився та був доставлений працівниками поліції. Також, на відео зафіксованого процес проходження огляду, з якого не видно та не зафіксовано результати його проходження. Огляд проводився за допомогою приладу «Drager». Водій ОСОБА_1 продував його лише один раз, що в свою чергу свідчить про порушення порядку його проходження, так як у разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження (п. 8 Інструкції). Також на відео зафіксовано як інспектор ОСОБА_2 після проходження огляду спілкувався з лікарем, який проводив освідування, з приводу ненадання можливості водієві пройти повторно огляд протягом двох годин, що є недопустимо з огляду на те, що проходження повторного огляду є правом водія.

Інших доказів, які підтверджували факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Натомість, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що досліджені докази не дають достатніх підстав для однозначного висновку поза розумним сумнівом про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 18 жовтня 2025 року о 18.19 год.

Суд також звертає увагу та розцінює як послідовні дії ОСОБА_1 , який скористався своїм правом, передбаченим п. 6 вищевказаного Порядку, та в цей же день, 18 жовтня 2025 року о 20.16 год. (тобто в межах двох годин з моменту його зупинення) звернувся до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» та у присутності поліцейського пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами проходження якого встановлено, що він тверезий.

Так, відповідно до висновку КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 1935 від 18 жовтня 2025 року слідує, що 18 жовтня 2025 року о 20.16 год. був проведений медичний огляд ОСОБА_1 та згідно висновку встановлено факт вживання алкоголю, ознак сп`яніння не виявлено, алкотест 6820 - 0,19 ‰, другий показник - 0,17 ‰.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що працівники поліції порушили порядок проходження огляду, оскільки його не було проведено безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а відсутність технічних засобів для проведення освідування не є підставою для направлення водія на медичний огляд, суд оцінює критично. Зважаючи, що відповідно до приписів ст. 266 КУпАП законодавець передбачає можливість проведення огляду в закладах охорони здоров`я. Крім того, чинне законодавство не містить заборони щодо направлення водія на медичний огляд у разі відсутності технічних засобів на місці зупинки.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У той же час, у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспані» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З урахуванням вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України у даній справі поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, дійшов висновку про закриття провадження, у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, на підставі п. 1ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: