ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3049/25 Справа № 205/6946/25 Суддя у 1-й інстанції - Яценко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістост) грн. з конфіскацією предметів торгівлі згідно протоколу огляду та вилучення речей та документів від 23.04.2025 року, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 405108 від 23.04.2025 року ОСОБА_1 23.04.2025 року близько о 10 год. 00 хв. заходилась в приміщенні торгівельного кіоску ТОВ «Грязьовий Краб» за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. Кондратюка, 4 б, де реалізовувала сигарети без марки акцизного збору.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 404886 від 26.04.2025 року ОСОБА_1 26.04.2025 року близько об 11 год. 30 хв. заходилась в приміщенні торгівельного кіоску ТОВ «Грязьовий Краб» за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. Кондратюка, 4 б, де реалізовувала сигарети без марки акцизного збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вона не була присутня під час судового розгляду справи, вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення не отримувала. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення №205/6946/25 ОСОБА_1 дізналася 17 листопада 2025 року з сайту Судова влада України після отримання інформації від банку про блокування її коштів державною виконавчою службою. Того ж дня вона ознайомилася з текстом оскаржуваної постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень, після чого у найкоротший строк подала апеляційну скаргу. По суті просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що жоден із зазначених в постанові доказів не підтверджує факт реалізації нею тютюновими виробами без марок акцизного податку. Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що ч.4 ст.156 КУпАП не встановлює відповідальність за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку. Зазначає, що обставини, встановлені постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.04.2025 року, на яку посилається суд першої інстанції, не можна вважати преюдиційними, оскільки вказана постанова прийнята судом на підставі ч.3 ст.156 КУпАП за інших обставин та на підставі інших матеріалів у справі про адміністративне правопорушення. До того ж, ОСОБА_1 категорично не погоджується з вказаною постановою, у зв`язку з чим 15.10.2025 року звернулася до Дніпровського апеляйціного суду з апеляційною скаргою, тому до прийняття рішення судом апеляційної інстанції постонова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2025 року у справі №205/1389/25 не може бути доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП. Також вважає, що матеріали справи не містять доказів притягнення її до відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП. Зауважує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту отримання нею грошей (виручки) за реалізацію тютюнових виробів, зокрема, відсутні чеки з РРО про таку реалізацію та докази проведення працівниками поліції контрольної закупки, грошові кошти від реалізації тютюнових виробів під час складання протоколу не вилучалися. Крім того, до матеріалів справи не долучено фото та/або відеоматеріали, на яких би був зафіксований факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів. Вказує, що суд першої інстанції дійшов до хибних висновків, що продаж тютюнових виробів з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом та продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку є однаковими за складом правопорушеннями. Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до відповідальності за продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки кваліфікуючою ознакою правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП є саме повторність того самого правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що вона не можу вважатися суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, оскільки не зареєстрована як суб?єкт господарювання, самостійно не здійснює господарську діяльність, не зареєстрована відповідно до закону як підприємець, що виключає в її діях наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Зауважує, що господарська діяльність за вказаною у протоколі адресою дійсно здійснюється ТОВ «Грязьовий Краб», якому 17.09.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було видано ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 2405917 з терміном дії з 24.09.2024 року до 24.09.2025 року. У графі "адреса місця торгівлі" ліцензії зазначено - м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 4Б, кіоск. В свою чергу, керівником ТОВ «Грязьовий Краб» є ОСОБА_2 , про що було відомо працівникам поліції, однак протоколи у справах про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , а не відносно керівника вказаного товариства, доказів того, що ОСОБА_1 є найманим працівником ТОВ Грязьовий краб матеріали справи не містять. Крім того, зазначає, що у протоколах не зазначено, яку саме норму закону вона порушила, оскільки ст.156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в апеляційній скарзі просила розгляд апеляційної скарги здійснити без її участі особи, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 08 липня 2025 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 04 листопада 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять жодної інформації стосовно направлення у строк, передбачений вимогами ст.285 КУпАП, тобто протягом трьох днів, копії повного тексту постанови суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 , з текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомилася 17 листопада 2025 року, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст.279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №405108 від 23.04.2025 року та серії ВАД №404885 від 26.04.2025 року ОСОБА_1 23.04.2025 року близько 10 год. 00 хв. та 26.04.2025 року близько 11 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного кіоску ТОВ «Грязьовий Краб» за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. Кондратюка, 4 б, реалізовувала сигарети без марки акцизного податку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.156 КУпАП.

Так, положення ч.4 ст.156 КУпАП встановлюють відповідальність осіб, які протягом року були піддані адміністративному стягненню за частиною першою чи третьою цієї статті.

Як на доказ повторності даних правопорушень суд першої інстанції посилається на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.156 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути завіреною належним чином, зокрема, повинна бути належним чином засвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також суду повинна бути надана інформація, що вказана постанова не оскаржувалась, чи навпаки.

Проте, до матеріалів справи долучено постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року, роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка не засвідчена належним чином відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814, не містить відкритої інформації щодо порушника (зазначено Особа 1, інформація 1) та на якій відсутні відомості щодо набрання нею законної сили.

Суд першої інстанції на дану обставину уваги не звернув, та ухвалюючи оскаржувану постанову, зазначив про наявність повторності вчинених ОСОБА_1 правопорушень, спираючись на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується повторне вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Водночас суд першої інстанції залишив поза увагою, що диспозиція ч.3 ст. 156 КУпАП не встановлює відповідальність за продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, це правопорушення охоплюється диспозицією ч.1 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Тобто дії ОСОБА_1 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку, не охоплюються об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

До того ж, варто звернути увагу, що стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, вказані відносини регулюються, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Тому відповідальна особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.156 КУпАП, повинна зазначити, яку норму вказаного Закону порушила особа, стосовно якої складений протокол.

Крім того, як слідує з обставин, викладених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 реалізовувала сигарети без марок акцизного збору, тоді як Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання цього протоколу втратив чинність.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, відповідно до п.14.1.4. ст.14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п.226.5ст.226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не розкриває усю суть адміністративного правопорушення, не містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, які не дотримані ОСОБА_1 та порушення яких тягне за собою настання адміністративної відповідальності за дане правопорушення.

Допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та наявність в її діях складу цього правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є належними та обґрунтованими, тому її слід задовольнити, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП та поверненням вилученого майна його власнику.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - строк на апеляційне оскарження постанови Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 08 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Майно, вилучене відповідно до протоколу огляду та вилучення речей від 23.04.2025 року, повернути у відповідності до вимог ст.296 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот