ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/569/25 Справа № 703/1015/25 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Левчук О. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сухомудренка Б.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сухомудренка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, постановлено стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 лютого 2025 року о 00-01 год. в м. Сміла Черкаської області по вул. В`ячеслава Чорновола, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Hilux номерний знак НОМЕР_1 з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сухомудренко Б.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом.

В постанові суд першої інстанції, спростовуючи доводи сторони захисту про керування ОСОБА_1 транспортним засобом зазначив, що не керування транспортним засобом не впливають на доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції при проходженні огляду. При цьому у встановлених фактичних обставинах суд вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota.

Тобто твердження суду щодо встановлення об`єктивної сторони правопорушення та доводи на спростування тверджень захисту є взаємосуперечливими.

Той факт, що суд указав, що ОСОБА_1 не інкримінується факт керування транспортним засобом 15.02.2025 свідчить про невжиття заходів щодо перевірки обставин, які підлягають доказуванню в такій категорії справ.

З об`єктивної сторони ст. 130 КУпАП відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Суб`єкт вказаного правопорушення є спеціальний особа, яка керує транспортним засобом, а не будь яка особа.

Наслідком порушення порядку проведення огляду, яким в даному випадку є проведення огляду не відносно особи, яка є водієм, є його недійсність.

Тобто ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування транспортним засобом останнім не доведений.

Працівником поліції ОСОБА_2 складено акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

Захист вважає, що ОСОБА_2 не мав жодного відношення до оформлення вказаних документів, оскільки відповідно до рапорту від 15.05.2025 він не був долучений до справи, не мав жодного відношення до оформлення матеріалів за повідомленням щодо ОСОБА_1 .

Допитаний судом першої інстанції свідок працівник поліції ОСОБА_3 суду показав, що бачив ОСОБА_1 у праве дзеркало заднього виду. При цьому судом не враховано взаємне розташування автомобілів і спосіб, за якого працівник нібито сприймав факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує початок розмови з ОСОБА_1 не біля автомобіля, не за кермом, факт керування не зафіксовано.

Щодо пояснень ОСОБА_4 , то він повідомив, що не був очевидцем керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Стосовно пропущення строку на апеляційне оскарження вказує про те, що судовий розгляд завершено 15.09.2025 шляхом оголошення резолютивної частини. Копія постанови ОСОБА_1 та його захиснику не була вручена в 10 денний строк. В електронному кабінеті ЄСІТС оскаржувана постанова не була опублікована до 08.10.2025.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Сухомудренка Б.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2025 в судовому засіданні було оголошено резолютивну частину постанови. Копія постанови ОСОБА_1 та його захиснику не була вручена в 10 денний строк. В електронному кабінеті ЄСІТС оскаржувана постанова не була опублікована до 08.10.2025.

З урахуванням наведеного, та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захинику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови, так як він пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію сторони захисту, викладену в апеляційній скарзі, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 № 247275 від 15.02.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про те, що у ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від підпису акта відмовився, що зафіксовано на бодікамери;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 , було направлено до Смілянської міської лікарні, огляд не проводився - відмовився;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , даними суду першої інстанції, які підтвердили вказані в протоколі факти;

- постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 (справа № 703/5127/24, провадження № 3/703/2233/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з визначенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- даними постанови серії ЕНА № 4077291 від 15.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та призначення штрафу у розмірі 20400 грн.

- даними відеозаписів з відеореєстратора з автомобіля працівників патрульної поліції та бодікамер поліцейських, повторно досліджених апеляційним судом, на яких зафіксовано рух автомобіля Toyota Hilux з порушенням ПДР України, а саме рух проти встановленого напрямку руху на дорозі, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та отримання копії постанови.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Доводи захисника Сухомудренка Б.В. про те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Обставини, які зафіксовані на нагрудні камери працівників поліції, надають достатні підстави для встановлення тієї обставини, що саме ОСОБА_1 15 лютого 2025 року близько 00 години 01 хвилин по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Сміла, керував автомобілем Toyota Hilux н.з. НОМЕР_1 .

Твердження ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом іншою особою, судом сприймаються як явно надумані та направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначав про те, що його автомобілем керувала інша особа його знайомий, однак ні на відео, ні в суді першої інстанції не повідомляв прізвища, ім`я та по батькові даної особи з метою його допиту на підтвердження вказаного факту.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, повторно протягом року.

Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад вчиненого знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції. Ураховується практика Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване судове рішення не вимагає детальної відповіді на всі доводи висловлені сторонами, воно має дозволяти вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.2 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування чи зміні, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Сухомудренку Б.В. строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2025 року.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сухомудренка Б.В. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба