Справа № 472/1150/25
Провадження №3/472/587/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рокус-ще Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452779 від 13.09.2025 року відносно ОСОБА_1 для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 13.09.2025 року о 17:15 год. в с. Миколаївка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO NEXIA, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, н чітка річ, не чітка хода, огляд проходив на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат становить 1,46 проміле, тест 167, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду повернувся конверт «адресат відсутній за вказаною адресою».

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не виявив жодної зацікавленості у розгляді його справи та не звертається до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи, вважаю, що останній не бажає приймати участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд зауважує, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наступними доказами: ЕПР1 № 452779 від 13.039.2025 року (а.с. 1);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5714426 від 13.09.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння склав 1,46% (а.с.4);

-квитанцією тестування на алкоголь за допомогою Alcotest 6820, результат тесту 1,46% (а.с.5);

-постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/109/25 від 31.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.6-7);

- носієм інформації відео фіксації правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає такі види адміністративного стягнення як накладення штрафу на водії в у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При визначенні виду адміністративного стягнення суд враховує особу правопорушника та суспільну небезпеку вчиненого ним адміністративного правопорушення та матеріальне становище.

За таких умов, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за можливе та доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 221, 251, 280, 283Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки та без оплатного вилученням транспортного засобу.

Одержувач: Миколаївське ГУК (Миколаївської області) 21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р UA0014001.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок/Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106/.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова дійсна для пред`явлення державному виконанню на протязі трьох місяців від дня набрання постановою суду законної сили.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський