Провадження № 3/161/6875/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 грудня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 350748 від 30.10.2025 вбачається, що 30.10.2025 близько 00 год. 27 хв. в м.Луцьк по вул. Ковельська, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові особи провести поверхневу перевірку транспортного засобу відповідно до п.5 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», зокрема, відкрити кришку багажника та двері салону.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 30.10.2025 був зупинений працівниками поліції з метою з`ясування наявності дозвільних документів для пересування під час комендантської години. В процесі розмови працівниками поліції було неодноразово висловлено вказівку відкрити багажник та двері салону автомобілю з метою здійснення поверхневого огляду. Під час спілкування з працівниками поліції жодного опору чи непокори не чинив, а навпаки надавав згоду на проведення огляду салону автомобіля та багажника.

Зазначив, що фізично не мав можливості самостійно вийти з автомобіля, відкрити багажник чи виконувати інші активні дії, оскільки мав травмовану ногу після нещодавно знятого гіпсу. Протягом усього дня нога боліла, рухи були обмежені, спускання та піднімання з сидіння автомобіля викликало б значний біль. Саме тому не міг виконувати вимогу поліцейських відкрити багажник власноруч, що пояснював працівникам поліції кілька разів під відеофіксацію на бодікамеру.

Разом з тим чітко та однозначно висловив згоду на проведення огляду автомобіля, не заперечував проти доступу до салону чи багажного відсіку, а також не перешкоджав працівникам поліції здійснити ці дії самостійно.

Надав суду медичну документацію на підтвердження факту травмування ноги.

Також стверджує, що у поліцейського були відсутні підстави вважати, що у багажнику чи в салоні могли бути якісь незаконні предмети, оскільки він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, закон не порушував. Просить провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до такого висновку.

Диспозицією ст. 185 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України «Про Національну поліцію». Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, тобто виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а тому це розпорядження або вимога повинні бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не конкретизовано суть адміністративного правопорушення в розумінні диспозиції ст. 185 КУпАП, оскільки не вказано яка саме вимога була пред`явлена ОСОБА_1 , якій він злісно не підкорився, в чому саме проявлялася така злісна непокора.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Однак, жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до суду не надано.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що представниками правоохоронних органів висунуті законні вимоги, які не виконані ОСОБА_1 та яким чином чинився опір співробітникам поліції.

Крім того, з відеозапису достеменно встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти огляду автомобіля, неодноразово надавав згоду працівникам поліції здійснити такий огляд, водночас, не бажав власноруч відкрити багажник та зазначав, що не мав фізичної можливості особисто вийти з автомобіля чи відкрити багажник у зв`язку з посттравматичним болем та обмеженою рухливістю ноги.

Також з відеозапису встановлено, що працівником поліції були відкриті двері салону автомобіля та здійснено поверхневий огляд салону. Також, працівник поліції не позбавлений можливості просвітити ліхтариком багажник авто.

Відповідно до вимог ст. 30,31 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає превентивні заходи, якими є, зокрема, поверхнева перевірка і огляд.

Згідно з ч.5 ст. 34 зазначеного Закону, поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.

Частина 1 ст. 34 Закону зазначає, що поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.

Частина 4 ст. 34 вказаного Закону вказує, що поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: 1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; 3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

Аналіз наявних у справі доказів свідчить, що невиконання ОСОБА_1 вимог працівника поліції відкрити кришку багажника та салону авто, у даному випадку, не може бути кваліфіковане як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, з огляду на наступне.

Наявним у справі доказом, а саме відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та перебіг наступних подій, що підтверджує той факт, що працівник поліції дійсно вимагав відкрити багажник автомобіля. Проте, цьому передувала розмова між ОСОБА_1 та поліцейським, в якій водій, будучи зупиненим на вимогу поліцейського щодо обставин пересування містом під час комендантської години.

Зі змісту оглянутого відеозапису вбачається, що протягом спілкування із поліцейськими спір виникає саме з приводу пред`явлення дозвільних документів на право перебування на вулиці під час комендантської години. Однак факт перебування на вулиці під час комендантської години без належних документів не зумовлює необхідність здійснення превентивних заходів як огляд авто.

Своєю чергою відмова особи, яка притягується до відповідальності, не може трактуватися як злісна непокора в розумінні ст. 185 КУпАП, з огляду на відсутність доказів законної вимоги поліцейського, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони та з огляду на відсутність умисної форми вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 185, 245, 247, 252, 265, 280, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК