П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи які надійшли від начальника відділення поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2025 року близько 09.05год. у м.Великі Мости, вул. Б.Хмельницького 56 Шептицького району водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Toyota Raw 4» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з прилеглої території не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок чого відбулося зіткнення. При вказаній ДТП транспортні засоби зазнали пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня він як зазвичай їхав по вул. Б.Хмельницького у м.Великі Мости. При виїзді на головну дорогу зупинився і пересвідчився що на головній дорозі не було авто, після чого повернув ліворуч та почав заїжджати на свою полосу. Однак на його полосі мчав на швидкості автомобіль «Volkswagen Transporter» який в`їхав у нього. Проте коли працівники поліції приїхали на місце події то склали матеріали на нього.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Спічак М.Л. надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення у яких просив провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Зазначає, що ДТП сталася після завершення маневру водієм ОСОБА_1 тому у його діях немає ознак порушення п.10.2 ПДР України. Місцем зіткнення автомобілів є зустрічна смугу руху по відношенню до автомобіля «Volkswagen Transporter», що також підтверджує положенням причепа на фото. З наведеного є очевидним, що водій автомобіля «Volkswagen Transporter»порушим правила дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що того дня їхала у м.Великі Мости, вул. Б.Хмельницького 56 позаду автомобіля «Toyota Raw 4». При виїзді на головну дорогу він зупинився в плавно виїхав на свою сторону, однак минувши суцільну полосу його догнав і стукнув автомобіль «Volkswagen Transporter», який мчав на великій швидкості. Якби швидкість автомобіля «Volkswagen Transporter» була меншою то водій би мав змогу уникнути зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що того дня була в салоні автомобіля «Toyota Raw 4» та при виїзді на головну дорогу не було видно жодного транспортного засобу, проте невдовзі почула як у їхнє авто вдарився автомобіль «Volkswagen Transporter». Вважає, що інший автомобіль мчав на великій швидкості тому не зреагував на дорожню обстановку. Вказаний фак засвідчує фото ескізами з місця події на яких видно, що автомобіль «Volkswagen Transporter» знаходиться не на своїй полосі.

Вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаю що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В статті 124КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із схеми місця ДТП, автомобіль марки «Volkswagen Transporter» на момент ДТП знаходиться частково на зустрічній смузі руху, позаду нього знаходиться причеп який на фото із місця події знаходиться також на зустрічній смузі, що також зафіксовано вимірами у схемі. Таким чином на переконання судді, вказаний факт перешкоджає можливості встановити об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 оскільки сукупність досліджених доказів не вказує на те, що останній порушив вимоги п.10.2 ПДР України.

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можна дійти однозначного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст. 247, ст. ст.251, 252, 283, 284, ч.1 ст.124 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина