ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6373/24 Головуючий суддя І інстанції Карасава І. О.
Провадження № 33/818/1390/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мисечко К.О. на постанову Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України,-

УСТА Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як установив суд 15 червня 2024 року о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в Харківській області, Харківському районі, сел. Пісочин, Полтавське шосе, 202/1, керував транспортним засобом Nissan X-trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Мисечко К.О. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки матеріал справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості останнього.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, окрім моменту зупинки ТЗ зафіксовано й процес складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та зафіксовано те, що сам протокол працівником поліції був складений у службовому автомобілі без участі ОСОБА_1 .

Лише після повного завершення заповнення протоколу, останньому, працівником поліції було повідомлено права та обов`язки, що по суті унеможливило їх використання в той час.

ОСОБА_1 не було вручено чи направлено один примірник складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що є істотним порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред' явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП.

Крім того, огляд ОСОБА_1 , як слідує з направлення на огляд водія, здійснювався поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківської області ДПП сержантом полійії ХКП № 027843 ОСОБА_2 . Протокол також був складений поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківської області ДПП сержантом полійії ХКП № 027843 ОСОБА_2 .

Із відеозапису події слідує, що ОСОБА_1 зупинили не повідомивши причину зупинки. ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем, зараз їде «з нуля» на медичне обстеження після контузії. Працівники поліції провели поверхневий огляд автомобіля і особистих речей ОСОБА_1 . Після чого поліцейські повідомили ОСОБА_1 що в нього вбачаються ознаки наркотичного сп' яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (?), звужені зіниці ока, що не реагують на світло. При цьому на відеозапису поведінка ОСОБА_1 цілком адекватна та ознакоків будь якого сп яніння не має. У справі є дані, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Між тим, щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками наркотичного сп`яніння і тому за приписами ч. З ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з

використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий.

Отже, вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категорична приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

Враховуючи вищенаведене, на думку автора апеляційної скарги провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з л 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративн правопорушення.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мисечко К.О., повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи що апеляційна скарга містить вимоги проводити розгляд без участі автора апеляційної скарги, тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, о строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, але апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №899140 від 15 червня 2024 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами статті 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій(а.с. 4);

-рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП Івахненко Д.(а.с.5);

-відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт відмови від проходження ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;

-довідкою №1696 від листопада 2024, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 03.01.2024.

Таким чином, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння під час судового розгляду знайшов своє підтвердження.

Дати відеозапису, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, місце складення протоколу, дані, що зафіксовані на відеозаписі відповідають даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Доводи захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння повинні були проводити представники Військової служби правопорядку, є безпідставними.

Порушень положень ст.266-1 КУпАП немає, оскільки вони регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які не керують транспортним засобом, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, передбачений спеціальною нормою закона ст.266 КУпАП, якою право на проведення огляду надано лише поліцейським, а не посадовим особам, уповноважених на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мисечко К.О. залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя