Провадження № 3/344/6137/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в.о. директора ДП «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ», за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою підприємства, вчинив адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене 07.11.2025 року при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ДП «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (), с. Микитинці, відповідальність за яке передбачено ч. 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: частина перша статті 10 ЗУ №2136. Так, відповідно до вимог частини першої статті 10 Закону України №2136, заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем, за якою роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Норми законодавства про працю, які не суперечать нормам ЗУ №2136, повинні бути дотримані всіма суб`єктами господарювання. Згідно частини першої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 ЗУ №108 виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Однак, у ДП «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» виплата заробітної плати працівникам проводиться з порушенням умов визначених трудовим договором, а саме заробітна плата виплачується нерегулярно, з порушенням строків виплати та виплата всіх сум що належать працівникам при звільненні виплачується не в день звільнення. Згідно наданої інформації встановлено, що станом на 06.11.2025 року в ДП «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» за період листопада 2024 року жовтень 2025 року існує заборгованість з виплати заробітної плати через 18 працівниками на загальну суму 1037,7 тис. грн. у тому числі перед 1 звільненим працівником у сумі 10,3 тис. грн., чим порушено вимоги частини першої статті 10 ЗУ №2136. Також, ч.1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Однак, в ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» при звільненні з роботи працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, не проводиться в день звільнення. Так, згідно наказу від 19.12.2024 року №17/ОС ОСОБА_2 звільнено з посади контролера на контрольно-пропускному пункті відомчої воєнізованої охорони з 19.12.2024 року, однак повний розрахунок станом на момент перевірки 07.11.2025 року не проведено.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Станом на час розгляду справи жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність настає за Порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення №ПЗ/ІФ/13610/0250/П/ПТ від 07 листопада 2025 року, актом №ПЗ/ІФ/13610/0250 від 07.11.2025 року, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, ставлення до скоєного правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 9, 33, 41, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106- 605 гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК