Справа № 626/3592/25
Провадження № 3/626/993/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.12.2025 року м. Берестин

Суддя Берестинського районного суду Харківської області Бєлостоцька О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Берестинського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.11.2025 року о 20 годині 48 хвилин в с.Володимирівка Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 ARBL 0837, результат 1,89 проміле, тест № 214. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Як зазначає у своїх правових висновках Велика Палата Верховного Суду (справа №800/547/17), направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок судів «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника справи про судове засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: (…) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

З протоколу серії ЕПР 1 № 506442, складеного 07.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний про складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на що та з огляду на вжиті судом заходи з належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України передбачена статтею 130 КУпАП.

Зокрема, згідно ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши протокол та додані до нього докази, суд дійшов наступних висновків.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506442 від 07.11.2025 року, в якому ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначив, що керував транспортним засобом в стані сп*яніння; як зазначено в протоколі, 07.11.2025 року о 20 годині 48 хвилин ОСОБА_1 в с.Володимирівка Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 ARBL 0837, результат 1,89 проміле, тест № 214;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.11.2025 року, який проводився 07.11.2025 року о 20 годині 50 хвилини за допомого приладу Alcotest Drager ARBL 0837 - проба позитивна, результат 1,89 проміле; як зазначено в акті, ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, що підтверджується його власноручним підписом;

- результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest ARBL 0837, відповідно до якого стан сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.11.2025 року становив 1,89 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Берестинська міська лікарня» від 07.11.2025 року (результат огляду, проведеного поліцейським: виявлені такі ознаки як запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя);

- відеозаписом, долученим до протоколу.

Підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506442 від 07.11.2025 року, які узгоджуються із іншими доказами, відсутні.

Таким чином, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 припустився порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху України і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП - як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність особи не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та ставлення до вчиненого, суддя вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде сприяти виконанню вимог ст. 23 КУпАП, згідно з якою метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» 23.12.2005 N 14 суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 березня 2023 року у справі № 145/932/20, згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не має.

З довідки Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 10.11.2025 року № вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, з огляду на що відсутні підстави для застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору, що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 130 , 283, 284, 285 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на р/р призначення платежу: Призначення платежу 21081300; р/р UA 0020001; ; МФО 899998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя