Справа № 709/2119/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

у с т а н о в и л а:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

12.11.202530.01.2025 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 474624 від 06.11.2025 у період часу з 04.11.2025 по 06.11.2025 включно, колишня дружина ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Кліщинці телефонувала та писала на мобільний телефон ОСОБА_2 з погрозливим змістом та висловлювалася нецензурною лайкою; своїми діями ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 почуває себе приниженим. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Пояснила, що до 20.12.2023и перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 від шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До червня 2025 року ОСОБА_5 проживав з нею, ОСОБА_6 - з батьком. Також у них був старший син, котрий помер. Конфлікти з ОСОБА_2 носять систематичний характер. ОСОБА_2 часто їй телефонує, погрожує розправою. Був випадок, коли ОСОБА_7 приходив до неї вночі, налякав її та сина. В листопаді 2025 року він приходив до неї додому та зняв хвіртку від паркану, кричав на неї. Дійсно на цей час діти проживають з ОСОБА_2 . 06.08.2025 ОСОБА_2 побив її, вона зверталася в поліцію та судово-медичного експерта, але на цей час до відповідальності він не притягнутий. Згідно судового наказу з неї на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей. У період із 04.11.2025 по 06.11.202 вона телефонувала ОСОБА_2 . Також ОСОБА_2 протягом цього часу неодноразово телефонував їй. Зазначила, що ОСОБА_2 змусив її оформити на його ім`я договір дарування будинку, котрий раніше належав її матері, а потім їй.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що із ОСОБА_1 розлучений. Діти проживають з ним. Згідно судового наказу з ОСОБА_1 на його користь стягнуті аліменти, але для примусового виконання до відділу виконавчої служби судовий наказ він не подавав, сподівається, що ОСОБА_1 буде сплачувати аліменти добровільно. Після отримання судового наказу ОСОБА_1 почала йому телефонувати та погрожувати фізичною розправою, висловлюватися нецензурною лайкою. Дійсно із 04.11.2025 по 06.11.2025 ОСОБА_8 телефонувала йому, а він телефонував ОСОБА_9 . Він телефонував, оскільки син ОСОБА_5 знаходився з нею та він переживав за сина, цікавився станом сина.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 474624 від 06.11.2025; копію рапорту начальникові Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області полковнику поліцію Андрію Тюкову; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.11.2025; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06.11.2025; довідку-характеристику стосовно ОСОБА_1 про те, що компрометуючих матеріалів старостат не має; скріншот із додатку «Viber» за змістом якого встановлено наявність вхідних і вихідних дзвінків на номер та з номеру НОМЕР_2 «Галина-2», також є повідомлення від «Галина-2» які не містять погроз та образливих слів.

Судом досліджений відеозапис з бодікамери працівників поліції, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовано отримання пояснень від ОСОБА_2 . Також був опитаний як свідок ОСОБА_10 (письмові пояснення в матеріалах відсутні), який повідомив, що проживає по сусідству від ОСОБА_11 бачив більше року тому, на похороні її сина. Які відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не знає. Також поліцейським опитаний інший сусід ОСОБА_2 - ОСОБА_12 (письмове пояснення в матеріалах відсутнє), котрий повідомив що про відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 нічого не знає. Потім поліцейські на службовому автомобілі прибули до домоволодіння ОСОБА_1 , котра не заперечувала те, що телефонувала ОСОБА_2 , але заперечила висловлення погроз на адресу останнього. Повідомила, що у серпні 2025 року ОСОБА_2 побив її. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що стосовно неї буде винесена постанова про хибний виклик поліції, а за висловлення погроз на адресу колишнього чоловіка - протокол за насильство в сім`ї. ОСОБА_1 заперечила вчинення правопорушення та пішла до будинку. На цьому відеозапис завершений.

Також у судовому засіданні досліджені надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 талон-повідомлення обліку № 17592 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.08.2025 за зверненням ОСОБА_13 , висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.08.2025 згідно якого у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, консультаційний висновок травматолога на ім`я ОСОБА_1 від 07.08.2025, характеристику на ОСОБА_1 від 08.08.2025, витяги з реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , витяг з ЄРДР від 06.09.2025 за ч. 1 ст 125 КК України про спричинення невстановленою особою ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень, постанову про визнання ОСОБА_16 потерпілою.

ІV. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_17 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Варто зазначити, що насильство (передусім психологічне) є відмінним від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків. У такому випадку для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Одночасно, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Слід звернути увагу на те, що у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2025, ОСОБА_1 у період часу з 04.11.2025 по 06.11.2025 включно, перебуваючи в с. Кліщинці телефонувала та писала на мобільний телефон ОСОБА_2 з погрозливим змістом та висловлювалася нецензурною лайкою; своїми діями ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 почуває себе приниженим.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд вважає, що з викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин домашнього насильства та пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неможливо зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в них не зазначено про характер вчиненого психологічного насильства та настання наслідків у виді завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

При цьому, суд вказує на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між потерпілим ОСОБА_2 та особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Водночас, посилання працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, на те що потерпілий ОСОБА_2 почувався приниженим не є об`єктивною стороною цього правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам в сукупності, суд дійшов висновку, що ними підтверджується наявність тривалого невирішеного спору між колишнім подружжям: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням

ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області особою, щодо якої її винесено, захисником, а також потерпілим, представником потерпілого протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Шарая