Справа № 456/5892/24
Провадження № 3/456/50/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

04 листопада 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «Агрошляхбудсервіс»,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04 листопада 2024 року головуючим суддею визначено суддю Гулу Л.В.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158824 від 25.10.2024, ОСОБА_1 25.10.2024 о 16:50 на автодорозі Київ-Чоп 593 км +500 м, керуючи транспортним засобом марки «Ssang Yong Korando», н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом «БМВ M720LI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, вже здійснюючи обгін, в результаті чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, суду пояснив, що в його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він не порушував Правил дорожнього руху. Просив закрити провадження в адміністративній справі відносно нього за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись відповідно до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 158824 від 25.10.2024, ОСОБА_1 25.10.2024 о 16:50 на автодорозі Київ-Чоп 593 км +500 м, керуючи транспортним засобом марки «Ssang Yong Korando», н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом «БМВ M720LI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, вже здійснюючи обгін, в результаті чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

19.12.2024 ОСОБА_3 подано до суду клопотання про призначення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2024 клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Призначено у справі комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). На вирішення експерта (-ів) поставлено питання: 1. Чи технічно спроможні покази водія автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 про те, що в момент зіткнення повздовжні осі автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_4 , та автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_1 , знаходились під кутом близько 20 градусів (кут вимірювався з малюнка ОСОБА_2 , зробленого ним на його поясненні)? 2. Чи технічно спроможні покази водія автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 про те, що в момент зіткнення повздовжні осі автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_4 , та автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_5 , знаходились під кутом близько 5-10 градусів? 3. Чи технічно спроможні покази водія автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 про те, що рухаючись зі швидкістю 100 км/год., він після зіткнення зумів зупинити свій автомобіль на відстані 35 м плюс відстань від осі передніх коліс автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_2 , до передньої частини бампера та змістився при цьому праворуч на відстань 7,1 м (8,9 - 3,9 + 2,1, де відстані 8,9 м та 3,9 м взяті зі схеми ДТП, а відстань 2,1 м це ширина автомобіля «BMW M760Li», взята з Інтернету)? 4. Чи технічно спроможні покази водія автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 про те, що рухаючись зі швидкістю 100 км/год., водій автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_4 , після зіткнення зумів зупинити свій автомобіль на відстані близько 80-100 м та змістився при цьому праворуч на відстань 7,1 м (8,9 - 3,9 + 2,1, де відстані 8,9 м та 3,9 м взяті зі схеми ДТП, а відстань 2,1 м це ширина автомобіля «BMW M760Li», взята з Інтернету)? В подальшому для досліджень брати пояснення того з водіїв, покази якого є технічно спроможними. 5. Як у даній дорожній ситуації повинні були діяти водій автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 та водій автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_1 згідно з вимогами ПДР України? 6. Чи вбачаються в діях водія автомобіля «BMW M760Li», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 порушення вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками даної ДТП? 7. Чи вбачаються в діях водія автомобіля «SSANGYONG KORANDO», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками даної ДТП? 8. Що з технічної точки зору стало причиною настання даної ДТП? В розпорядження експертів надано матеріали адміністративної справи № 456/5892/24 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та вихідні дані.

З висновку експерта № 161-Е від 12.09.2025 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення № 456/5892/24 вбачається, що: 1.3. Покази водія ОСОБА_4 про обставини даної ДТП, з технічної точки зору, неспроможні. 2.4. Покази водія ОСОБА_1 про обставини даної ДТП, з технічної точки зору, спроможні. Тому при подальших дослідженнях використовувався варіант розвитку механізму ДТП, заданий вказаним водієм. 5.1. У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «д») ; 10.1; 14.2 (підпунктів «б» та «г») ПДРУ, відповідно до яких вказаний водій не повинен був намагатися виконати маневр обгону автомобіля «Ссангйонг», водій якого уже приступив до виконання маневру обгону попутного автомобіля. 5.2. Оскільки у даній дорожній ситуації діями водія ОСОБА_4 для водія ОСОБА_1 була, з технічної точки зору, створена аварійна обстановка, а в умовах останньої дії водіїв, для яких ця обстановка була створена, вимогами ПДРУ не регламентуються, у зв?язку із цим вирішення питання 5 стосовно оцінки дій водія автомобіля «Ссангйонг» в даній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДРУ позбавлене технічного змісту. 6. Вирішення питань про порушення водіями вимог ПДРУ потребує правової оцінки всіх зібраних доказів по справі, що відноситься до компетенції правоохоронних органів, і тому вирішення таких питань виходить за межі компетенції судової автотехнічної експертизи. Водночас, враховуючи результати усіх проведених вище досліджень, дана експертиза в плані відповіді на це питання має підстави зробити наступні висновки: у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «д») ; 10.1; 14.2 (підпунктів «б» та «г») ПДРУ. 7. Оскільки діями водія ОСОБА_4 для водія ОСОБА_1 була, з технічної точки зору, створена аварійна дорожня ситуація, в умовах якої дії водіїв не регламентуються вимогами ПДРУ, вирішення даного питання позбавлене технічного змісту. 8. З технічної точки зору, причиною настання даної ДТП є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункт «д»); 10.1, 14.2; ( підпунктів «б» та «г») ПДРУ.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3. та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися..

У висновку експерта № 161-Е від 12.09.2025 зазначено про те, що у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «д») ; 10.1; 14.2 (підпунктів «б» та «г») ПДРУ. Оскільки діями водія ОСОБА_4 для водія ОСОБА_1 була, з технічної точки зору, створена аварійна дорожня ситуація, в умовах якої дії водіїв не регламентуються вимогами ПДРУ, вирішення даного питання позбавлене технічного змісту. З технічної точки зору, причиною настання даної ДТП є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункт «д»); 10.1, 14.2; ( підпунктів «б» та «г») ПДРУ.

Виходячи з вищезазначеного, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи і не може бути єдиним доказом винуватості особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Таким чином, за наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суд не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 та порушень ним п. 10.3 ПДР України, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що, на переконання суду, можуть лише свідчити про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула