П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1667/25

Провадження № 3/936/1061/2025

09 грудня 2025 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарапатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, мешканку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративного правопорушення серії ВАД №695665 від 25.11.2025 та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 утрималась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України батьківських обов?язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які 25.11.2025 близько 10:50 год знаходились в будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в антисанітарних умовах, діти перебували в брудному одязі та були недоглянуті. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява, про розгляд справи за її відсутності. Разом з тим, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі правопорушниці, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №695665 від 25.11.2025, актом обстеження умов проживання від 25.11.2025, письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 25.11.2025, фототаблицями та іншими матеріалами справи.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом?якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді попередження.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.С. Павлюк