П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне правпорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010593Е від 09.10.2025 року з`ясовано, що ОСОБА_1 09.10.2025 року о 15 год 20 хв після подолання інженерних споруд та загороджень 20 метрів до державного кордону України, на напрямку 269 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги, прикордонним нарядом «Прикордоний патруль» був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, у складі групи осіб.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010594Е від 09.10.2025 року з`ясовано, що ОСОБА_1 09.10.2025 року о 15 год 20 хв після подолання інженерних споруд та загороджень 20 метрів до державного кордону України, на напрямку 269 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги, прикордонним нарядом «Прикордоний патруль» був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_1 , який під час спроби незаконного перетинання державного кордону України здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: неодноразово повторену вимогу прикордонного наряду зупинитись та припинити рух не виконав та вдався до втечі від прикордонного наряду, у складі групи осіб.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 23, ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис правопорушника у відповідній графі складених відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення йому смс-повідомлення про виклик в судове засідання на номер телефону, зазначений у протоколі. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього співробітниками ДПСУ були складені адміністративні протоколи, та, що справи про адміністративні правопорушення буде розглядатися Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, що засвідчено його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, проте, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, в якому він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП за номерами 308/14969/25 (провадження №3/308/6985/25) та 308/14971/25 (провадження №3/308/6986/25), слід об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 308/14696/25 (провадження №3/308/6985/25) та розглядати одночасно.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 185-10 КУпАП диспозиція статті передбачає злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України», на порушення якої послався в протоколі інспектор прикордонної служби, передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» від 26.02.2022 №188-р у зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 року пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на всій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону (Придністров`я).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 22 Закону України "Про державний кордон України", п. 2 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147, з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

Згідно з п. 8 Положення громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 204-1 та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених . 2 ст. 204-1 та ч. 2 ст. 185-10 КУпАП повністю стверджена зібраними у справі та дослідженими письмовими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №010593Е від 09.10.2025 року та протоколом серії ЗхРУ №010594Е від 09.10.2025 року; протоколами про адміністративне затримання від 09.10.2025 рокe; протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.10.2025 року; рапортом заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) з морально-психологічного забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) капітаном ОСОБА_2 від 09.10.2025; схемою місця затримання правопорушника на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 09.10.2025 року.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті та адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та дані про особу винного в їх сукупності, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому, доходжу висновку про необхідність застосування до останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі та в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Таке, визначене судом покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 36, 185-10, 204-1, 283,284 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Справи про притягнення громадянина України, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП за номерами 308/14969/25 (провадження №3/308/6985/25) та 308/14971/25 (провадження №3/308/6986/25), слід об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 308/14969/25 (провадження №3/308/6985/25) та розглядати одночасно.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 ( шістсот п`ять) гривень, 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І.Бедьо