Провадження №: 3/752/9051/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 листопада 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 284953 від 13.10.2025, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у тому, що він, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ображав дружину ОСОБА_3 нецензурною лайкою, штовхав та бив її.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 277-2 КУпАП. Причини неявки суду не повідомив, що дає підстави розглянути справу за його відсутності, вважаючи його належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Окрім того присутність особи, яка притягається до адміністративній відповідальності по даній категорії справ, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів винуватості ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи до додано терміновий заборонний припис серії АА № 029789 від 13.10.2025 і форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , згідно з яким рівень небезпеки ОСОБА_1 поліцейським визначено, як низький рівень.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення, терміновий заборонний припис і форма оцінки ризиків не є самостійними джерелами доказів, а є лише способом фіксації процесуальних дій під час оформлення подій.

Інших доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованих дій, зокрема картки виклику поліції, пояснень потерпілого, свідків, відеозапису подій, пояснень особи, стосовно якої складено протокол, тощо суду не надано.

Таким чином, за наслідками дослідження наданих суду матеріалів не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності винуватості, суд приходить до висновку про відсутність як самої події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 за ознаками вчинення домашнього насильства, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутності подій і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, ч.2 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.