Справа № 455/1848/25
Провадження № 3/455/1058/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2025 року м.Старий Самбір

Cуддя Старосамбірський районний суд Львівської області Івасенко С.М.,

за участі

особи,яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - адвоката Мазура В.В.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця , учасника бойових дій

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 року о 11 годині 40 хвилин, у м. Добромиль, по вул. Галицька, 39, Самбірського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT., д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд стану сп`яніння, із згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер (надалі газоаналізатор), результат тесту - 1,29 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України повторне керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судове засідання 03.12.2025 року з`явилися ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Мазур В.В.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав.

Захисник Мазур В.В. впродовж судового розгляду стверджував, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. В матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності наявна велика кількість неузгодженостей та суперечностей, дії працівників поліції свідчать про можливу фальсифікацію результатів тесту на алкоголь, оскільки газоаналізатор, ймовірно, був несправний. Його підзахисний внаслідок бойових травм має проблеми із здоров`ям, а тому працівники поліції невірно визначили, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння. І, взагалі, не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 був за кермом.

Звертає увагу на такі нюанси:

-не має доказів, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та порушив ПДР, та виникла необхідність зупинити керований ним транспортний засіб;

-поліцейським не дотримано процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в його підзахисного були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння і такі ознаки не були належним чином зафіксовані;

-його підзахисному не було надано доказів справності газоаналізатора;

-поліцейські не залучили двох свідків під час огляду;

-оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його огляд мав проводитися відповідно до вимог ст. 266-1, 268 КУпАП;

-постанова суду по справі №455/2975/24 прийнята з порушенням прав ОСОБА_1 на захист , оскільки в той час він був у зоні бойових дій;

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши його доводи, дійшла висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду. Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР №440240 від 01.09.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 01.09.2025 року о о 11 годині 40 хвилин, у м. Добромиль, по вул. Галицька, 39, Самбірського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT., д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд стану сп`яніння, із згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер, результат тесту - 1,29 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України повторне керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції (Ознайомлення із протоколом засвідчено підписом ОСОБА_1 та відеофіксацією, надав пояснення, що згоден).

- у роздруківці результатів тестування на алкоголь згідно з якою при застосуванні приладу Драгер Алкотест 6820 у ОСОБА_1 виявлено показник алкоголю 1,29 %;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому викладено результат огляду ОСОБА_1 - позитивний 1,29% та його підпис про згоду з результатом;

- у рапорті поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 01.09.2025 року про те, що 01.09.2025 року, під час чергування виявлено транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT., д.н.з. НОМЕР_1 , у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння Водію гр. ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора у встановленому законом порядку, на що останній погодився. Відеофіксація проводилась із моменту зупинки транспортного засобу до закінчення складання адміністративних матеріалів без залучення двох свідків. В ході оформлення адміністративних матеріалів громадянин ОСОБА_1 жодних зауважень та заперечень не озвучував, з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора був згоден, про що особисто поставив підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

-в постанові судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.05.2025 року по справі № 455/2975/24 про те, що ОСОБА_1 14.05.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 27 травня 2025 року;

-довідкою начальника ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області про те, що постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.05.2025 року по справі № 455/2975/24 , яка набрала законної сили 27.05.2025 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу, встановили факт здійснення керування ним ОСОБА_1 , запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився, результат 1,29 % проміле. Відтворенням відеозапису не встановлено наявності незгоди ОСОБА_1 із отриманим результатами огляду, жодних міркувань, пояснень чи заперечень не висловлював.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Недоліки, невідповідності чи порушення, на які вказує захистник ОСОБА_1 не спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУПАП.

Відповідно до п.2, 3 розділу І ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ Украни та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 ( надалі Інструкція) огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ці ознаки є доволі суб`єктивними. Поліцейські були на близькій відстані від ОСОБА_1 , розмовляли з ним обличчя в обличчя, безпосередньо спостерігали за рухами, мовою та поведінкою особи та в межах своїх повноважень прийняли рішення про перевірку його на стан сп`яніння.

Те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу підтверджується відеозаписами, жодного іншої особи біля автомобіля не було, а також поведінкою самого ОСОБА_1 , який поводився як водій і не висловлював заперечення щодо керування транспортним засобом.

У роздруківці результатів тестування на алкоголь зазначені номер газоаналізатора та дата калібрування. Лише на вимогу водія поліцейський зобов`язаний надати сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ( п. 5 Інструкції.

Оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився під відеофіксацію нагрудними камерами поліцейських, присутність двох свідків не вимагається ( ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Вважаю необґрунтованими посилання захисника на ст. 266-1 КУпАП, на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитися у присутності представника військової служби правопорядку, оскільки ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, так як, відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При цьому, правопорушник в стані сп`яніння не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, а як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимогип. 2.9 а ПДР.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства. Його складено та підписано уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються із зафіксованими результатами тестування на алкоголь. Є належними та допустимими, тому ставлю їх в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Погоджується з захисником, що робота та фіксування її результату поліцейськими не були бездоганними та ідеальними. Однак виявлені недоліки не дають підстави ігнорувати результат тестування на стан сп`яніння, який підтверджує, що під час керування транспортним засобом, вміст алкоголю у ОСОБА_1 перевищував допустиму норму.

З відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Факт проходження огляду на стан сп`яніння фіксувався технічними засобами відеозапису нагрудними камерами працівників поліції. Відтворенням відеозапису не встановлено наявність незгоди ОСОБА_1 із результатом отриманих даних.

Отримання зазначеного результату здійснено належною особою у передбаченому порядку, чим забезпечено його надійність і достовірність, що вказує на відсутність будь-яких сумнівів у походженні доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За встановлених обставин, притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відповідає зазначеним завданням.

Обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановила.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановила.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч. 2 ст. 317-1 КУпАП).

Відповідно до постанови судді Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2025, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом. Постанова набрала законної сили 27.05.2025 року. Не відбута частина зазначеного стягнення станом на 03 грудня 2025, тобто на день винесення цієї постанови становить 5 місяців 23 дні, які і підлягають приєднанню до обраного ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, за правилами ст. 30 КУпАП.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами із застосуванням положень ч. 3 ст. 30 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та учасником бойових дій, то відповідно до ст. 5 Закону України »Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, , суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, обраного ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2025 в частині позбавлення права керування транспортними засобами на один рік та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 ( місяців) місяців 23 ( двадцять три) дні без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Львів/Старосамбірська тг/21081100, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0013909, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко