ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2339/25 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1088/25 Кіндер В.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

захисника - Козловської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В`ячеслава Анатолійовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисник не отримували, після ознайомлення з матеріалами справи, у найкоротший термін буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга із викладенням мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В письмових поясненнях від 13.06.2025 захисник звертає увагу на незаконність та необґрунтованість постанови судді, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки до моменту зупинки транспортного засобу з власної ініціативи ним керував ОСОБА_2 , крім того, в матеріалах справи відсутні дані про підстави зупинки транспортного засобу відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію».

Вважає, що поліцейськими порушено порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та його огляд повинен проводитися відповідно до положень статті 266-1 КУпАП.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В.А. про залучення прокурора до участі в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 250 КУпАП визначено повноваження прокурора при здійснені прокурорського нагляду.

Чинним КУпАП передбачено, що участь прокурора є обов`язковою при розгляді судом справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Участь прокурора у розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не передбачено.

У рішенні від 30.08.2023 по справі № 208/712/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Крім того Велика Палата вважає, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 до апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи, не подавав, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Козловську Т.В. та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Козловську Т.В., яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 01.03.2025 о 10:41 в м. Харкові по вул. Винниченка, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими на стаціонарному блок-посту. Під час спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259355 від 01.03.2025 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Розглядаючи подане захисником ОСОБА_1 адвокатом Савченко В.А. клопотання про виклик та допит свідків та поліцейських, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 7 статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції, суддею задовольнялися вказані клопотання, однак ні свідок, ні поліцейські на виклик суду не прибули.

Звертаючись із вказаними клопотаннями до апеляційного суду, захисником не наведено обґрунтованих підстав з яких необхідно допитати свідків та поліцейських, та які обставини вони можуть повідомити, що не були предметом розгляду суддею першої інстанції.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання.

Щодо письмових пояснень захисника в частині відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підстав для його зупинки, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейськими зупинено на стаціонарному блок-посту, під час дії правового режиму військового стану.

Законність підстав для зупинки транспортного засобу, не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП і дії поліцейських щодо законності таких підстав, можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в порядку адміністративного судочинства.

Щодо доводів захисника порушення порядку здійснення поліцейськими відеофіксації, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наявний в матеріалах справи відеозапис, який безпосередньо був досліджений під час апеляційного перегляду справи, у повній мірі відображає обставини події, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259355 від 01.03.2025.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про призначення по справі експертизи з технічного дослідження відео-звукозапису.

Є помилковими доводи захисника про те, що поліцейські не уповноважені проводити огляд військовослужбовця та складати протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, оскільки необхідно враховувати вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження захисника про керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 .

Згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, за кермом автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору в момент зупинки поліцейського, перебував саме водій ОСОБА_1 .

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В.А., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В`ячеслава Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна