ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20680/25

Провадження № 33/820/790/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Костенка К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 о 05 год. 20 хв. 05 липня 2025 року по вул.Західно-Окружна, 12, у м.Хмельницькому, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП відносно нього закрити.

Вважає, що оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, необхідних для вирішення справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що як вбачається матеріалів провадження, в тому числі відеозаписів, працівниками поліції було допущено низку порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Зокрема, апелянт посилається на безпідставну зупинку транспортного засобу, а також упереджене ставлення працівників поліції, яке проявилося у кепкуванні з його зовнішності, насмішках, тривалому пошуку приладу «Драгер», увімкненні кондиціонера на максимальний режим у службовому автомобілі та здійсненні психологічного тиску.

Зазначає, що він бажав скористатися послугами адвоката, проте через ранній час доби жодна особа не відповіла на його дзвінки, у зв`язку з чим він вважає, що його право на захист було порушено.

Стверджує ОСОБА_1 , що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки через певні життєві обставини взагалі не вживає алкоголю, а керування автомобілем є єдиним джерелом доходу. Крім того, 05.07.2025 року він перебував у хворобливому стані та за призначенням лікаря приймав антибіотики, що також виключає можливість уживання алкоголю. Додатково зазначає, що вночі він уживав часник, вранці йогурт на заправці, а також пив «Кока-колу» у службовому автомобілі поліцейських.

Зазначає і про те, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Проте, як на відеозаписах, так і у протоколі таких ознак не вбачається.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки його було проведено поза межами двогодинного строку, передбаченого ст. 266 КУпАП, а також проведено медичною сестрою, а не лікарем.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Костенко К.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Заслухавши захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381802 від 05.07.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 о 05 год. 20 хв. 05 липня 2025 року по вул.Західно-Окружна, 12, у м.Хмельницькому, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1-2);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився(а.с.4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 серпня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся до КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги «Хмельницької обласної ради" для огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с 5);

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6);

- відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що у ранковий час 05.07.2025 року ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції під час керування транспортним засобом. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на що він відмовився та пройшов такий огляд в КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги «Хмельницької обласної ради", результат - 0,67‰ та 0,68‰ (а.с.8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що 05 липня 2025 року він мав намір залучити адвоката, проте не зміг цього зробити через ранній час і тому вважає порушеним своє право на захист, апеляційний суд відхиляє, оскільки присутність захисника під час складання адміністративних матеріалів вимогами закону не передбачено. Окрім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 мав можливість в повній мірі скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, проте неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, що фактично свідчило про небажання належним чином скористатися наданими йому правами. При цьому будь-яких перешкод для залучення ним захисника під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено.Також він не був позбавлений можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію і в ході апеляційного перегляду провадження, скористався своїм правом на оскарження постанови суду в апеляційному порядку, а тому відсутні підстави вважати, що було порушено його право на захист.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що у ранню пору доби 05.07.2025 працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Причиною зупинки транспортного засобу стало порушення водієм ОСОБА_1 п. 11.5 ПДР України, порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двух і більше смуг для руху в одному напрямку. З цих підстав щодо ОСОБА_1 була складена постанова, накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП в сумі 510 грн.

Також, з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити документ, що посвідчує особу, а також посвідчення водія, документи на транспортний засіб, виявлили ознаки алкогольного сп`яніння. Отже, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була законною.

Окрім того, слід зауважити, що правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Також в апеляційному суді не знайшли свого підтвердження апеляційні твердження ОСОБА_1 про упереджене ставлення працівників поліції та здійсненні психологічного тиску, так як відеозапис не містить ознак здійснення провокації, тиску чи погроз на водія, все відбувалося спокійно, коректно та ввічливо. Водночас, ОСОБА_1 відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції (надати документ, що посвідчує особу, посвідчення водія, страховий поліс), спілкувався через зачинене вікно автомобіля, під час поїздки в медичний заклад ставив недоречні обстановці питання, робив зауваження.

Посилання сторони захисту на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки такі ознаки як запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, обумовлені суб`єктивним сприйняттям посадової особи, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, і не може об`єктивно оцінюватися виключно за відеозаписом подій, доданим до протоколу, як вважає захист.

Окрім того, виявленні ознаки у водія зафіксовані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, дії поліцейських відповідали вимогам закону та були об`єктивно зумовлені наявністю виявлених ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а не будь-яким упередженим чи суб`єктивним ставленням до нього, як вважає сторона захисту.

Посилання апелянта на хворобливий стан, приймання антибіотиків та вживання часнику, йогурту чи безалкогольних напоїв не можуть бути підставою для заперечення факту алкогольного сп`яніння, оскільки такі обставини не здатні спричинити появу етилового алкоголю в організмі, натомість результат огляду сертифікованим технічним засобом, що проводився в медичному закладі та зафіксовані поліцейськими ознаки сп`яніння є об`єктивними й достатніми доказами, що спростовують наведені доводи.

Твердження про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки він проведений поза межами двохгодинного терміну, апеляційний суд відкидає, враховуючи наступне.

Статтею 266, частиною 4 КУпАП, крім іншого, встановлено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 9 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, законодавцем встановлено часові вимоги, в рамках яких водія необхідно оглянути в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а саме не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Недотримання вимог ст. 266 КУпАП тягне за собою недійсність огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Згідно відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, які були предметом дослідження під час апеляційного перегляду справи, зафіксовано час зупинки транспортного засобу 05.07.2025 року о 05год. 18 хв. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому навмисно затягував час, не надавав документи, що посвідчують особу та посвідчення водія, наголошував на тому, що всі дії буде виконувати за участі захисника. В подальшому, о 06 год.02 хв. ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, також у присутності захисника. У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 05.07.2025 року о 06 год.30 хв. ОСОБА_1 був направлений на огляд. Цього ж дня, о 07 год.40 хв. лікарем ОСОБА_2 був проведений його огляд, результат перебування у стані алкогольного сп`яніння. Із наявних відеозаписів також вбачається, що показники приладу Драгер, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння становили - 0,67‰ та 0,68‰.

Апеляційний суд виходить з того, що в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 в медичний заклад з метою огляду від 05.07.2025 року складене о 06 год. 30 хв., відеозаписом з місця подій підтверджується, що водія фактично було направлено до КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги «Хмельницької обласної ради", що свідчить про дотримання поліцейськими встановленої законом процедури проходження медичного огляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції забезпечили доставку водія до медичного закладу в межах двохгодинного терміну для проведення огляду, як і передбачено вимогами Інструкції.

Твердження ОСОБА_1 про те, що його огляд проведений не лікарем, а медичною сестрою спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що лікар ОСОБА_2 була присутня в кабінеті під час проходження огляду ОСОБА_1 та особисто оформила відповідні документи.

Апеляційний суд вважає, що відеозапис події не містить ознак здійснення тиску на водія, погроз чи незаконного впливу з боку працівників поліції, як про це зазначає апелянт, все відбувалося коректно та у межах наданих законом повноважень, без порушення прав та свобод особи.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 130 КУпАП було складено працівниками поліції в зв`язку із керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушення вимог п.2.5 «а» ПДР України та погоджується з висновками суду, наведених в постанові від 13.10.2025 року.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: