Провадження №3/521/5413/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427005 від 18.08.2025 року вбачається, що 18.08.2025 року, о 16 годині 04 хвилин, за адресою: вул. Сільська, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mazda, н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд закрити провадження, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої заперечення представник ОСОБА_1 вказує, що:

1) зазначені в Протоколі обставини правопорушення суперечать наданим відеозаписам та унеможливлюють підтвердження наявності події та складу адміністративного правопорушення з урахуванням обставин, зазначених в протоком. Відеозаписи не є безперервними та задокументовані з порушенням законодавчо встановленої процедури застосування портативних відеореєстраторів при виконанні службових обов`язків поліцейськими;

2) не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, як і взагалі відсутня зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейськими, оскільки він йшов тротуаром, у зв?язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а відповідно й вчинення подальших процесуальних дій, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП;

3) ОСОБА_1 встановлений діагноз F43.1 «Посттравматичний стресовий розлад», що входить до підгрупи «U67 Розлади особистості і гострі реакції на стрес» та до групи «F40 - F48. Невротичні, пов?язані із стресом та соматоформні розлади», про який поліцейські були неодноразово попереджені;

4) поліцейськими в порушення вимог статті 266 КУпАП не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), а одразу направлено до медичного закладу;

5) зазначений в направленні на огляд водія у закладі охорони здоров?я час є помилковим та таким, що не відповідає встановленому часі у відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, тому не відповідає дійсності;

6) направлення на огляд не було безпосередньо вручено ОСОБА_1 та не доведено його зміст;

7) в порушення вимог статті 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 та його представник заперечували щодо обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427005 від 18.08.2025 року з вищевказаних підстав.

20 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести за його відсутності.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 та його представника, проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до п.п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши відеозаписи, долучені співробітниками поліції до протоколу, судом встановлено, що 18.08.2025 року, о 16 годині 04 хвилин, за адресою: вул. Сільська, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mazda, н.з. НОМЕР_2 .

Суд не приймає доводи ОСОБА_1 та його представника про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування останнім транспортним засобом, ідентифікації особи водія тощо, оскільки вказані доводи в повному обсязі спростовуються наявним відеозаписом. Крім того, суд звертає увагу, що факт керування транспортним засобом підтверджується особисто ОСОБА_1 , який обґрунтовуючи підстави зупинки, повідомив працівникам поліції, що планував придбати квіти (час відеозапису 29:30).

З матеріалів відеозапису вбачається, що через деякий час, після того як ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль, його було затримано працівниками поліції. Суд не надає оцінки вказаним подіям, оскільки вказані обставини не входять до предмету розгляду сказаної справи.

Встановлено, що у працівників поліції, після затримання ОСОБА_1 виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в останнього були наявні ознаки запаху алкоголю з порожнини рота.

Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі, в закладі охорони здоров`я, на що той відповів відмовою. Обґрунтовуючи підстави для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 зіслався на стан здоров`я (час відеозапису 59:30-01:00:00).

Таким чином, дії ОСОБА_1 були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що встановлений ОСОБА_1 діагноз жодним чином не спростовує факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та на кваліфікацію правопорушення не впливає.

Суд не приймає доводи про те, що в порушення вимог статті 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки останнього було затримано працівниками поліції та доставлено до відділку поліції, що само по собі унеможливлює керування транспортним засобом.

Також необхідно зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи ОСОБА_1 та його представника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Інші обставини про які зазначено ОСОБА_1 та його представником на позицію суду не впливають.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією Витягом від 30.07.2025 року.

Відповідно до п. 9, ч. 1, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Керуючись ст.ст. 130, 24, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Тополева