Справа № 720/3037/25
Провадження № 3/720/916/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 185-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 24 вересня 2025 року о 06 годині 15 хвилин організував та провів масове зібрання прихожан УПЦ, шляхом організованого масового переміщення вказаних осіб із цивільним скупченням (хресний хід) від с. Магала до с. Бояни Чернівецького району Чернівецької області, чим порушив встановлений порядок організації та проведення масових зібрань, мітингів та демонстрацій, визначений п. 4 рішення Ради оборони Чернівецької області від 12 серпня 2022 року № 1096 прийнятого відповідно до п.8 ст.ст. 8,19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-1 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 185-1 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 355859 від 24 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він в порушення п. 4 рішення Ради оборони Чернівецької області від 12 серпня 2022 року № 1096 прийнятого відповідно до п.8 ст.ст. 8,19 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», організував та провів масове зібрання прихожан УПЦ, шляхом організованого масового переміщення вказаних осіб із цивільним скупченням (хресний хід) від с. Магала до с. Бояни Чернівецького району.

Виходячи із об`єктивної сторони правопорушення, яке викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами слід довести, що ОСОБА_1 організував та провів масове зібрання, шляхом організованого масового переміщення вказаних громадян.

Під організацією масового зібрання слід розуміти процес планування та проведення публічного заходу, такого як мітинг, демонстрація, хода або інша акція, для обговорення актуальних суспільно-політичних чи інших питань. Вказаний процес охоплює активні дії щодо інформування населення чи певної частини громадян про проведення масового зібрання, залучення відповідних допоміжних засобів (транспортних засобів, речей, підготовка їжі, тощо), виступ чи організоване обговорення суспільно-політичних чи інших питань, тощо.

Тягар доведеності інкримінованих ОСОБА_1 обставин, тобто що саме він організував та провів масове зібрання, шляхом організованого масового переміщення вказаних громадян, покладається на орган, посадова особа якого склала протокол про адміністративне правопорушення.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

До протоколу додано виключно пояснення самого ОСОБА_1 , в яких останній заперечує той факт, що він організував масове зібрання та вказує, що йому стало відомо про хресну ходу завчасно, тому приїхав з іншої області для участі у ході. Сам він дану ходу не організовував.

Однак, вищенаведений доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-1 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Так, в матеріалах справи не має жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт того, що саме ОСОБА_1 був організатором масових зібрань або мітингів, чим порушив вимоги п. 4 рішення Ради оборони Чернівецької області від 12 серпня 2022 року № 1096.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 організував масове зібрання, не опитані учасники вказаної події, не з`ясовано інші суттєві обставини по справі.

Більше того, сам протокол про адміністративне правопорушення складено без участі свідків, які б могли підтвердити факт адміністративного правопорушення, що на думку суду також не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 організував та провів масове зібрання, а тому його вина поза розумним сумнівом не доведена.

Зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 та враховуючи, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 185-1 ч. 1, 221, 247 п.7, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.