Справа № 487/6262/25
Провадження № 3/487/1417/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Поліщук І.В., прокурора Брагара Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві, матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді лікаря загальної хірургії КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», обіймає посаду члена дублюючого складу позаштатної військово-лікарської комісії на базі КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу директора КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради (далі - КНП «МЛШМД» ММР) №25 від 02.01.2024 продовжено дію позаштатної військово-лікарської комісії на базі вказаного медичного закладу у 2024 році, до складу якої включено лікаря хірурга КНП «МЛШМД» ММР ОСОБА_1 ..

Відповідно до наказу директора КНП «МЛШМД» ММР №25 від 02.01.2025 року продовжено дію позаштатної військово-лікарської комісії на базі вказаного медичного закладу у 2025 році до складу якої включено лікаря хірурга КНП «МЛШМД» ММР ОСОБА_1 ..

Будучи включеним до складу позаштатної військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» (далі Закон) набув статусу суб`єкта на якого поширюється юридична відповідальність за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

При цьому, ОСОБА_1 , будучи членом позаштатної військово-лікарської комісії та суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, а саме:

- щодо своєчасного подання декларації типу «щорічна» за 2023 рік, та маючи обов`язок подачі вказаної декларації до 31.03.2024, без поважних на те причин, подав її лише 05.06.2025 року.

- щодо своєчасного подання декларації типу «щорічна» за 2024 рік, та маючи обов`язок подачі вказаної декларації до 31.03.2025, без поважних на те причин, подав її лише 05.06.2025 року.

У судовому засідання прокурор вважав доведеними обставини, викладені в протоколах та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпроАП України, призначити стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

У судовому засідання ОСОБА_1 провину у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав.

В обґрунтування висловленої позиції, категорично наполягав на тому, що оскільки його не було ознайомлено з обов`язком подавати декларації у певний, встановлений законом строк, то він не може нести відповідальність передбачену положеннями ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У свою чергу, його необізнаність про встановленя строку подання декларації, може слугувати поважною причиною, для її подання з пропуском означеного строку.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Брагара Д.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КпроАП України, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема: голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 1 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"т" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) - декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій / включені до Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд (Перелік лікарів), згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії тощо, а також від строку перебування в складі відповідної комісії / у Переліку лікарів (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

В дні необхідності подання ОСОБА_1 декларації Реєстр працював в належному режимі.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 , декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави, типу «щорічна» за 2023 рік та «щорічна» за 2024 рік, подав лише 05.06.2025 року.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які виконав ОСОБА_1 , вбачається, що останній вхід до системи здійснив лише 05.06.2025 року о 08-53 год., переглянув методичні настанови щодо заповнення документа та перейшов до подання декларації. Так, ОСОБА_1 заповнив всі необхідні розділи та о 09-22 год. успішно подав декларацію типу «щорічна» за 2023 рік та о 09-26 год. успішно подав декларацію типу «щорічна» за 2024 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 до 05.06.2025 року не вжив жодних заходів для подання «щорічних декларацій за 2023, 2024 роки» у визначені Законом терміни.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин, підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

- Протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією №467, №468 від 22.08.2025 року;

- Рапортами начальника 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Миколаївській області ДСР НП України, ОСОБА_2 від 22.08.2025 року №33546-2025, №33548-2025;

- Скрін-шотом подачі декларації суб`єкта декларування ОСОБА_1 ;

- Повідомленням НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування №47-06/61803-25 від 17.07.2025 року;

- Витягом послідовності дій користувача «ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2025-06.06.2025 року;

- Положенням про ВЛЕ і (позаштатну тимчасово діючу ВЛК) МЛШМД.

- Копією Наказів № 25 від 02.01.2024 Про продовження роботи позаштатної ВЛК на базі МЛШМД у 2024 та №25 від 02.01.2025 року Про продовження роботи позаштатної ВЛК на базі МЛШМД у 2025, якими затверджено склад комісії до списку якої увійшов лікар хірург КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради - ОСОБА_1 ;

Вищевказані докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою, не викликають сумнівів та не є спростованими.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення вищезазначених вимог Закону та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1. ст.172-6 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів.

Так не визнаючи своєї провини у порушенні вимог Закону, щодо своєчасного подання декларації, ОСОБА_1 посилався на необізнаність про наявність такого обов`язку.

Надаючи оцінку зазначеним твердженням ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

У Постанові Великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі №800/30/17 (990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

З наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом № 25 від 01.02.2024 та №25 від 01.02.2025 року, відповідно до якого його було включено до складу позаштатної військово-лікарської комісії, про що свідчить його особистий підпис зроблений на аркуші ознайомлення.

Факт ознайомлення з вказаними наказами та виконання обов`язків члена медичної комісії у судовому засіданні ОСОБА_1 спростовано не було.

З огляду на викладене ОСОБА_1 мав безумовний обов`язок, щодо подачі декларацій у передбачений законом строк та його посилання на те, що його не було повідомлено про необхідність вчинення вказаних дій є неспроможними та такими що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 , приступивши до виконання обов`язків члена військово-лікарської комісії, повинен був дізнатись про наявність додаткових обов`язків та обмежень, пов`язаних з зайняттям посади особи уповноваженої на виконання функцій держави.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.172-6 КпроАП України.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, перше притягнення до адміністративної відповідальності та вважає за необхідність накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КпроАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст.ст. 40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпроАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

(Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0014480; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Призначення платежу: справа № 487/6262/25)

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: І.О.Притуляк