Провадження №: 3/755/7439/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2025 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління ДПС у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «МСФО 16 С», юридична адреса: м. Київ, пр-т Павла Тичини,1-В, кв. (офіс) 187,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 5046/АПР/26-15-07-06-01-20, 12.11.2025 року о 12:00 ОСОБА_1 , як директор ТОВ «МСФО 16 С» (податковий номер 44057449), за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини,1-В, кв. (офіс) 187, порушила ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: п. 44.1 ст. 44, п.п 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, п. 5, п. 6, п. 18, п. 20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.3 ст. 1, п. 2.3 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за півріччя 2025 року у сумі 2 206 537 грн. Крім того порушила: п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненням, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 686 838 грн, в тому числі за грудень 2021 року у сумі 605 149 грн, за квітень 2022 року у сумі 81 689 грн. Крім того порушила: п. 49.2, п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 51.1 ст. 51, п.п. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненням, п. 1.2 розділу І, п. 3.1 та п. 3.2 розділу ІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб, в сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», а саме подання з невірно відображено ідентифікаційний код фізичної особи, що призвело до зміни платника за 2 квартал 2023 року, що відображено в акті перевірки від 12.11.2025 року № 96811/Ж5/26-15-07-06-01-20/44057449, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Устінов К.О. повідомив, що ОСОБА_1 просить розглядати справу без її участі та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Крім того, у судовому засіданні адвокат Устінов К.О. заявив та подав письмові пояснення по справі, у яких просить закрити провадження. Зазначив, що до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 має статус податкового агента чи платника єдиного внеску, зокрема до протоколу не долучено доказів, що остання є керівником ТОВ «МСФО 16 С», у зв`язку з чим захисник вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не містить даних про суть правопорушення, а саме відсутні дані про зміст дій (бездіяльності) допущених ОСОБА_1 , які б виразилися у порушенні порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків. При цьому, посилання у протоколі про адміністративні правопорушення на порушення вимог податкового законодавства не є викладенням суті адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП, в розумінні вимог ст.256 КУпАП. Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, так як в силу норм ПК України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Однак до протоколу не додане податкове повідомлення-рішення, складене на підставі акту перевірки.

У зв`язку з чим, протокол та інші матеріали, свідчать про те, що на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов`язків та дійсно вказувало б на наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП. Крім того, зазначив, що 01.12.2025 року Товариством було подано до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на акт перевірки від 12.11.2025 року, в якому оскаржуються висновки до цього акту перевірки, в тому числі, що стосуються порушень порядку ведення податкового обліку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків. За вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно з ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема: дата і місце його складання, посада, прізвище особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень Розділу ІІ «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 року № 566, у протоколі обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно якої передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце, час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

До протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи за їх наявності. Кожен документ повинен мати реквізити (дату, назву, підписи, тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «МСФО 16 С» порушила ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку.

Положеннями ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження та обов`язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первиних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена, зокрема, за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам Закону у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягають порушення, які їй інкримінуються. Посилання лише на норми ПК України та закону не розкривають суті зазначеного порушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Крім цього, не зазначено у чому полягає об`єктивна сторона вчиненого нею правопорушення, які ж дії чи бездіяльність були нею вчинено/допущено, а є лише посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки товариства, в якому зазначено директором ТОВ «МСФО 16 С» є ОСОБА_2 . Однак даних про те, що ОСОБА_2 як директор товариства отримала примірник протоколу і ознайомлена з ним у матеріалах провадження немає. Крім того, у матеріалах не міститься доказів про те, що на час складання протоколу директором ТОВ «МСФО 16 С» є саме ОСОБА_2 . Натомість у матеріалах міститься наказ ТОВ «МСФО 16 С» №1/А к від 18.12.2020 року про те, що ОСОБА_3 приступає до виконання обов`язків директора вказаного товариства. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучений акт перевірки від 12.11.2025 року № 96811/ж5/26-15-07-06-01-20/44057449, тоді як інших, можливих доказів адміністративного правопорушення, до справи не додано.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 року викладеній у справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і, самі по собі, не породжують правових наслідків для платників податків.. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, зокрема і дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладених у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Статтею 58.1 ПК України визначає, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим чи іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 цього Кодексу або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факти, зокрема, заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно п. 86.8 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 ПК України, керівником (його заступником чи уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, на надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПК України.

У матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_1 відсутні дані щодо прийняття, надсилання та вручення їй у встановленому законом порядку уповноваженими особами Головного управління ДПС у м. Києві податкового повідомлення-рішення за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МСФО 16 С», оформленої актом від 12.11.2025 року № 96811/ж5/26-15-07-06-01-20/44057449. За такої обставини, згідно приписів п. 86.7 ст. 86 ПК України посилання на акт перевірки є недостатнім для того щоб стверджувати про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає не доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 163-1, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян