Справа № 308/1463/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу №002018/12/33-00-23-01 про адміністративне правопорушення серії від 20.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , голова комісії з припинення (перетворення) орендного підприємства Ужгородський коньячний завод, вчинив правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, чим занижено суму об`єкта оподаткування податку на прибуток за 2015-2020 рр. на суму 31 866 254 грн згідно з актом перевірки від 20.01.2025 №28/33-00-23-01/00412122, чим порушено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

27.02.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Мерзою Д.Б. подано пояснення у справі, у яких надано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та згідно з якими просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 12.05.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Мерзою Д.Б. подано клопотання, у якому зазначено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №260/2009/25 відкрито провадження за позовом ОП Ужгородський коньячний завод до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Враховуючи, що на даний момент триває процедура адміністративного оскарження щодо вирішення питання обґрунтованості та законності викладених в акті перевірки щодо допущених ОП Ужгородський коньячний завод порушень вимог податкового законодавства в ході ведення податкового обліку, суми грошових зобов`язань, визначених в акті перевірки від 20.01.2025 №28/33-00-23-01/00412122 вважаються неузгодженими. Відтак, складення протоколу №002018/12/33-00-23-01 від 20.01.2025 про притягнення посадової особи цього підприємства, а саме голови комісії з припинення (перетворення) ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є передчасним. Відповідно, в діях голови комісії з припинення (перетворення) ОП Ужгородський коньячний завод ОСОБА_1 на даний час відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (за відсутності доведення його вини), а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Судовий розгляд у даній справі неодноразово відкладався.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мерза Д.Б. не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності вчиненого діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України проведено документальну позапланову виїзну перевірку орендного підприємства Ужгородський коньячний завод () з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій з контрагентом-нерезидентом Plodoovoch-Contexo Spol s.p.o (Словаччина) за звітні 2015, 2016. 2017, 2018, 2019 та 2020 роки, за результатами якої складено акт від 20.01.2025 №28/33-00-23-01/00412122.

Актом перевірки зафіксовано порушення ОП Ужгородський коньячний завод підпункту 39.1.1, п.п. 39.1.3, п.п. 39.1.4 п. 39.1, п.п. 39.3.3, п. 39.3 ст. 39, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.5.2 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу, внаслідок чого занижено значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 31 866 254,81 грн (в т.ч. у 2015 році 999 615,19 грн, у 2016 році 9 477 424,65 грн, у 2017 році 19 535 959,80 грн, у 2018 році 1 607 108,98 грн, у 2020 році 246 146,19 грн).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , голова комісії з припинення (перетворення) ОП Ужгородський коньячний завод, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, чим занижено суму об`єкта оподаткування податку на прибуток за 2015-2020 рр. на суму 31 866 254 грн згідно з актом перевірки від 20.01.2025 №28/33-00-23-01/00412122.

Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Наведені норми закону є бланкетними, а тому у протоколах повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма Закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Всупереч цим вимогам Закону у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі №002018/12/33-00-23-01 про адміністративне правопорушення серії від 20.01.2025 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не зазначено, у чому конкретно полягає порушення саме ним встановленого порядку ведення податкового обліку, який ним Закон порушено. При цьому у протоколі відсутні посилання на будь-які норми Податкового кодексу України, без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, тобто не розкрито суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину, чим порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії/бездіяльність вчинені, в чому полягає його вина у вчиненні правопорушень, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушень, суть самих правопорушень (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

З огляду на викладене, як встановлено під час судового розгляду, протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а відтак, він не можуть бути доказами у справі.

Наявне у матеріалах справи копія акту перевірки також не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Як вбачається з матеріалів, доданих захисником, ОП Ужгородський коньячний завод подало заперечення на акт перевірки від 20.01.2025 №28/33-00-23-01/00412122.

На підставі акта перевірки податковий орган склав податкове повідомлення-рішення, яке ОП Ужгородський коньячний завод оскаржило, звернувшись в Закарпатський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 (справа №260/2009/25) відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОП Ужгородський коньячний завод до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 (справа №260/2009/25) закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом ОП Ужгородський коньячний завод до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, призначено справу до судового розгляду на 16 січня 2026 року о 14.00 год.

Таким чином, оскільки акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України на момент судового розгляду не узгоджений, а процедура оскарження податкового повідомлення-рішення ще триває, тому стверджувати про законність та обґрунтованість акту відсутні підстави, а отже, він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки податкове повідомлення-рішення перебуває у процедурі оскарження.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 163-1 ч. 1, 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик