Справа № 644/1381/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши протокол про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 010238 від 13.02.2025, 13.02.2025 о 10 годині 59 хвилин в смт. Шевченкове вул. Покровська 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter T5, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager», а також в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вказаних обставин відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням.

Представник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності свого довірителя ОСОБА_1 , оскільки той є військовослужбовцем і не має можливості прибути до суду. Зазначив, що ОСОБА_1 винним м себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають фактичним обставинам справи, працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , впевнившись, що він військовослужбовець та приступивши до складання протоколу не повідомили про це та не викликали на місце зупинки представників ВСП, також просили перемістити автомобіль щоб зафіксувати факт керування, а також відеозапис не в повній мірі відображає всі обставини, оскільки є неповним та безперервним.

За таких обставин не вбачав підстав до встановлення винуватості ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду ОСОБА_1 через свого адвоката Турчак М.В. подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із тим, що на даний час позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, оскільки перебуває на військовій службі, що на його думку у відповідності до ст. 335 КПК України є підставою до зупинення провадження у справі.

Адвокат Савченко В.А. в свою чергу звернувся з клопотаннями про витребування оригіналу повної версії відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки у наданому суду відеозапису відсутня його частина впродовж майже 40 хвилин, крім того в протоколі міститься посилання про відеозапис з нагрудної камери № 4 тоді як наявний відеозапис не надає змоги встановити за допомогою якого технічного пристрою здійснено запис.

Крім того просив з метою неупередженості, повного, всебічного розгляду справи, а також неухильного дотримання положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод залучити до розгляду справи прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, оскільки ОСОБА_1 заперечує свою вину, а суд не може брати на себе функції сторони обвинувачення, які у даній справі притаманні саме прокурору.

Також просив викликати у суд для допиту поліцейських, які складали протокол для з`ясування питання відсутності частини відеозапису та обставин складання протоколу без виклику співробітників ВСП і законності причин зупинки транспорту.

Просив, з підстав зазначених у клопотанні про витребування оригіналів відеозапису з нагрудної камери поліцейського, призначити технічну експертизу відеозапису з ціллю встановлення його автентичності, оригінальності, безперервності та можливих змін, а також просив визнати недопустимими та недостовірними доказами надані суду матеріали відеозапису.

Щодо клопотання сторони захисту про зупинення провадження по справі, то воно не підлягає задоволенню, так як нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок та не передбачено зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно до ч. 4 ст. 277 КУпАП.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначалось вище ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, ознайомлений з його змістом та повідомлений про місце розгляду справи

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, у зв`язку з участю в розгляді справи його захисника адвоката Савченко В.А., який не заперечував проти проведення такого розгляду.

У відповідності зі ст. 1 КУпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд також відмовляє у задоволенні клопотання про залучення прокурора до участі в даній справі, з огляду на те, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено участі прокурора в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за винятком випадків, зазначених у ст.ст. 7, 250 КУпАП. Тому проведення розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі за ст. 130 КУпАП, без прокурора не є порушенням чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини у справі «Фігурка проти України» (№28232/22) також підтримав вказану позицію, зокрема зазначаючи, що відсутність сторони обвинувачення під час апеляційного перегляду судом постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за умови дотримання об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, не порушує ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді справи суд також відмовив у задоволенні клопотання про виклик поліцейських, оскільки відповідно усталеній правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі 161/5372/17 від 29 квітня 2020 року, де Верховний Суд зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Згідно з даною правовою позицією працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій сам складав матеріал про адміністративне правопорушення, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення не можуть бути допустимими.

Клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами судом залишено на розгляд після їх дослідження в ході повного дослідження доказів в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010238 від 13.02.2025, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, з зазначенням наявних ознак алкогольного сп`яніння.

За поясненнями ОСОБА_1 наданими ним при ознайомленням з протоколом вбачається, що він не заперечував факту вживання напередодні (вчора) однак по службі був змушений їхати.

З наданого відеозапису вбачається, що екіпажем патрульної поліції зупинено автомобіль Volkswagen Transporter під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку відсутністю номерних знаків. Під час встановлення особи ОСОБА_1 , інспектор поліції зазначив, що відчуває від нього запах алкоголю з порожнини рота на що ОСОБА_1 відповів, що сьогодні алкоголь не вживав, тільки приїхав після відпустки і вчора випив пива але не гадає, що воно відчувається. Інспектором поліції було запропоновано йому на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» однак той відмовився, крім того інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчій лікарні але він відповів, що немає часу. Далі працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 роз`ясненні положення ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що водію ОСОБА_1 були роз`яснені підстави необхідності пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, які були йому зрозумілі, однак останній прийняв рішення про відмову від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі.

Доводи про безпідставність зупинки транспортного засобу правопорушника є необґрунтованими, зокрема твердження захисника про те, що працівниками поліції не було названо конкретної причини зупинки, перелік яких зокрема міститься в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не відповідає дійсності.

На відеозаписах з бодікамер поліцейських вбачається, що працівники поліції повідомили водію причину зупинки, а саме у зв`язку відсутністю номерних знаків. Отже, правопорушника зупинили на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Також доводи захисника про не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, а саме даними відеозаписів з бодікамери поліцейського та розпискою ОСОБА_2 про прийняття керування 13.02.2025 автомобілем Volkswagen Т5 у громадянина ОСОБА_1 та зобов`язанням не передавати право керування до повного його протверезіння.

Щодо доводів захисника про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки не є повним, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наявний в матеріалах справи відеозапис у повній мірі відображає обставини події, а тому суд не визнає ці докази недопустимими та недостовірними доказами.

З цих же підстав суд відмовляє і у задоволення клопотання про витребування з СПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області «оригіналу повної версії відеозапису з нагрудних камер поліцейських» та призначення технічної експертизи відеозаписів долучених до матеріалів справи про адміністративного правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з того, що факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження передбаченого законом огляду на стан наркотичного сп`яніння є доведеним, суд доходить висновку про винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відмові від проходження огляду на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

При призначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступень вини, враховуючи, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення, при зазначених обставинах, суд вважає за необхідне обрати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Санкція ч. 1ст.130 КУпАП за вчинення вказаного адміністративного правопорушення передбачає безальтернативне накладення на водіїв стягнень у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 221, 283, 284, 288 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 10 днів.

Суддя - І.К. Ізмайлов