Провадження № 3/932/4279/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 475672 від 07.10.2025, близько 00 год 05 хв., 07.10.2025 за адресою м. Дніпро, вул. Глінки, 2 ОСОБА_1 керував т.з. Chrysler 300С д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, порушивши п. 2.5. ПДР України. Так ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання пояснив, що транспортним засобом він не керував, планував зустрітися зі своїми побратимами біля цирку, щоб пом`янути свого побратима. У місті почалась повітряна тривога, навігатор перестав працювати, у зв`язку із чим ОСОБА_1 залишив транспортний засіб на Центральному мосту у напрямку руху до лівого берега, так як він не місцевий і не знав як доїхати до місця зустрічі. Коли повернувся від друзів, підійшов до працівників поліції, які стояли біля машини та попросив проїхати на лівий берег Дніпра. Під час спілкування з поліцейськими зателефонував товаришу, щоб той забрав його та транспортний засіб, оскільки він випив та не міг сісти за кермо.

Адвокат Назаренко А.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подавши клопотання про закриття провадження у справі зазначила, що на відеозаписі, долученому до протоколу не зафіксовано факту керування транспортного засобу ОСОБА_1 , немає факту виявлення ознак алкогольного сп`яніння співробітниками патрульної поліції, вказане у протоколі місце інкримінованого правопорушення не співпадає із фактичним місцем складання матеріалів, співробітники поліції не запропонували пройти огляд в медичному закладі, а пряма відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксована на відео.

У клопотанні про закриття провадження у справі адвокат зазначила, крім іншого, що матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у м. Дніпро по вул. Глінки, 2, зупинки/знаходження транспортного засобу марки Chrysler 300C д.н.з. НОМЕР_1 за вказаною адресою, а складання протоколу про адміністративне правопорушення мало місце по вул.Січеславська Набережна, поблизу в`їзду на Центральний міст міста Дніпра. Долучений до протоколу рапорт про відмову пройти водієм огляд на стан сп`яніння не передбачено жодним правовим актом чинного законодавства. Як зазначає сторона захисту, рапорт це внутрішній службовий документ, який лише фіксує бачення поліцейського, не містить об`єктивних даних, а лише відтворює власні суб`єктивні спостереження. Також, при оформленні матеріалу відносно ОСОБА_1 працівником поліції не складено Акт огляду на стан сп`яніння, та не виписано направлення на огляд. З файлу відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler 300С д.н.з. НОМЕР_1 у вказані у протоколі дату та час, був зупинений співробітниками патрульної поліції, та що у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому ОСОБА_1 не зобов`язаний виконувати вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім цього, співробітниками патрульної поліції у порушення діючого законодавства не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. У порушення норм діючого законодавства, співробітниками поліції під час проведення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було залучено двох свідків, у протоколі не зазначено відомостей щодо таких свідків, що виключає у діях ОСОБА_1 склад інкримінованого йому правопорушення.

З урахуванням викладеного сторона захисту просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та які долучені до протоколу серії ЕПР1 №475672 від 07.10.2025: відео з бодікамер патрульної поліції; рапорт інспектора поліції від 07.10.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

З приводу заперечення факту керування транспортним засобом суд звертає увагу, що ОСОБА_1 було зупинено на в`їзді на Центральним міст м.Дніпра у комендантську годину та під час розмови із співробітникам поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування, не посилався на іншого водія, який керував його транспортним засобом. Окрім цього, під час роз`яснення співробітниками поліції ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм та висунення підозри останньому, що ОСОБА_1 керував т.з. з ознаками алкогольного сп`яніння, останній не заперечував висунуту йому підозру, неодноразово погоджувався із сформульованим «обвинуваченням» з боку співробітників поліції, тобто погоджувався із тим, що він є спеціальним суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення водієм, що у своєму клопотанні заперечує сторона захисту.

До пояснень наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні суд ставиться критично, оскільки ОСОБА_1 як водій зобов`язаний знати і виконувати Правила дорожнього руху.

Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на дорозі в сторону лівого берега Дніпра, тобто у протилежну напрямку від цирку, де, нібито, планував зустрітися ОСОБА_1 зі своїми побратимами.

Щодо посилання сторони захисту на рапорт як на недопустимий доказ, суд зазначає, що рапорт співробітника патрульної поліції не є самостійним доказом, який може констатувати факт порушення ПДР ОСОБА_1 , а тому не сприймається судом як основний, головний та неоспорюваний доказ, а є лише додатковим процесуальним документом задля кращого розуміння подій за якими на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

З приводу відсутності акта огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби).

У п. 3 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зазначена правова норма узгоджується з вимогами п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вбачає неправильне трактування стороною захисту нормативно-правового регулювання проведення процедури огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, оскільки акт огляду складається саме у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, за результатами проведення такого огляду. Потім, у разі встановлення алкогольного сп`яніння у водія, такі результати із зазначенням у процентному відношенні кількості алкоголю в крові порушника, заносяться до акта огляду.

Щодо невстановлення ознак алкогольного сп`яніння.

Як вже зазначалося судом вище, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд зазначає, що виявлення та встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу відноситься до повноважень виключно співробітників поліції, та є лише підставою для проведення відповідного огляду для підтвердження або спростування підозри поліцейського щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Як ознаку алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 згідно з протоколу було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, на підставі чого була висунута підозра щодо вживання алкогольних напоїв водієм перед тим як сісти за кермо та, як наслідок, перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, під час спілкування зі співробітниками поліції ОСОБА_1 не заперечував та неодноразово погоджувався із висунутою у поліцейських щодо нього підозри, зробленої на підставі запаху алкоголю з порожнини рота (00:17 на відеозаписі), з урахуванням чого, суд не може погодитись із таким твердженням сторони захисту, беручи до уваги, що під час судового засідання стороною захисту не було запропоновано та/або роз`яснено як суд може спростувати встановлений співробітниками поліції запах алкоголю з порожнини рота під час перегляду відезапису з бодікамер під час судового розгляду.

Твердження сторони захисту з приводу необхідності залучення свідків під час проведення процедури пропонування ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, які узгоджуються між собою та встановлюють, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки співробітниками поліції було застосовано засоби відеофіксації у виді бодікамери, беручи до уваги, що ОСОБА_1 було зупинено під час комендантської години на Центральному мосту, на якому були відсутні люди, окрім співробітників поліції, залучення свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або пропонування проведення такого огляду не є обов`язковим.

З-поміж іншого суд зауважує, що під час спілкування зі співробітниками поліції ОСОБА_1 не заперечуючи висунутої йому підозри щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, просив поліцейських його відпустити, «увійти в положення», «піти на зустріч, оскільки він є співробітником», просив не складати протокол щодо нього та зазначав, що не треба привозити спец. прилад Alcotest Drager для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, а його дії слід кваліфікувати як порушення учасником дорожнього руху, передбачених п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У відповідності до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому винесено постанову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 24, 27, 33, 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп .

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна