П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду м. Кривого Рогу Феняк О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року о 21 годині 03 хвилин в м. Кривий Ріг, пров. Покровський, 5а, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Gelly EMGRAND 7, державний номерний знак НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі, ВП №62909618 від 24.11.2020 року, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 497761 від 29.10.2025 року.

ОСОБА_1 в судові засідання 19.11.2025 та 03.12.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю, письмових пояснень з приводу складеного стосовно нього адміністративного протоколу до суду не надав. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку повідомлень у додаток «Вайбер». З заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 126 КУпАП (в редакції, чинній на дату вчинення правопорушення) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП та дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 497761 від 29.10.2025 року; рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 1 ППП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції О.Петрище; постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 24.11.2020; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських №465634, №475859, №475727.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ч. 3 ст. 126, як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь його провини, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день прийняття постанови складає 605,60 гривні.

Керуючись ст.ст. 126, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір 605,60 (гривень (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. Р. Феняк