Провадження №3/461/3405/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., при секретарі судового засідання Курилюк А.І., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Литвин Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 (згідно паспорту гр. України - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 473 Митного кодексу України,-

встановив:

07 листопада 2025 року в ході здійснення митного контролю міжнародних поштових відправлень, в зоні митного контролю Ммпо сп «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Львівської митниці, за результатами спрацювання СУР було проведено митний огляд МПВ за № CV310591072US та виявлено не задекларовані товари, які не відповідають даним, зазначеним у товаросупровідних документах митної декларації, відправником зазначеного МПВ, яке надійшло з США, виступає особа ОСОБА_1 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , отримувачем: - ОСОБА_3 , місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . Згідно митної декларації форми С№23 № CV310591072US, відправник зазначив, що у міжнародному поштовому відправленні пересилає: іграшки, дитячий набір одягу вживаний, взуття дитяче.

Під час огляду міжнародного поштового відправлення посилки CN23 № CV310591072US, було виявлено незадекларований товар, а саме: мобільний телефон з маркуванням Apple iPhone 17 Pro Max, Silver, 256 GB, model: НОМЕР_1 , serial № НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , новий у заводській упаковці. Виявлений товар знаходився в поштовому відправленні без будь-якого приховування.

Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 19.11.2025 року № -1043 (супровідний лист Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 19.11.2025 № 7.17-34/34-01/7/1141) встановлено, що загальна вартість товару тимчасово вилученого протоколом про порушення митних правил від 07.11.2025 № 1605/UA209000/2025 становить 62 999,10 грн.

Таким чином, відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 вчинила дії направлені на переміщення через митний кордон України товарів, шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Представник митного органу під час розгляду адміністративної справи зазначив, що у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад порушення, передбаченого ч.1 ст. 473 МК України.

Представник ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) адвокат Литвин Л.П. в судовому засіданні зазначила, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є громадянкою України, однак з 2011 року постійно проживає в США. У вересні 2025 року у її внучки, яка проживає в Україні був День народження, а тому вона вирішила подарувати їй мобільний телефон Apple iPhone 17 Pro Max. Крім цього телефону, нею також були відправлені іграшки, вживаний одяг, які були внесені у відповідну декларацію. Зазначила, що ОСОБА_5 відправила вищезазначений телефон поштою без ознак приховування, у заводській упаковці. Помилку щодо його невнесення до декларації помітила після здійснення відправлення, коли виправити її вже було неможливо. Зазначає, що ОСОБА_5 визнає свою вину, її дії не мали на меті завдати шкоди державі чи громадським інтересам, відправлення такого дорогого подарунку здійснювалось нею вперше, а тому вважала за можливе накласти на останню стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товару без його конфіскації.

Заслухавши думку представника митного органу, захисника дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Частиною 1 статті 473 Митного кодексу України передбачена відповідальність за пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, наявність, найменування або назва, кількість яких не відповідає даним, заявленим у митній декларації або в інших документах, що відповідно до законодавства України з питань митної справи замінюють митні декларації, товаросупровідних та/або комерційних документах.

Відповідно до ч. 1ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 Митного кодексу України, забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях:

1) товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території;

2) товарів, відправлених з порушенням митних правил;

3) товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

4) товарів, які за результатами проведення заходів офіційного контролю не можуть бути випущені у заявлений митний режим відповідно до мети їх ввезення в Україну;

5) товарів (одяг, взуття тощо), що були у використанні та перебувають у брудному стані, які за своїми ознаками можуть становити небезпеку для працівників поштового зв`язку, без документів про проведену фумігацію;

6) товарів, що класифікуються в 1-24 групах згідно зУКТ ЗЕД, що переміщуються (пересилаються) на адресу громадян або відправляються громадянами, крім харчових продуктів загальною вагою не більше 10 кілограмів в упаковці виробника;

7) алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів, що переміщуються (пересилаються) на адресу громадян або відправляються громадянами, незалежно від вартості.

Забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до законодавства України та актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 236 МКУ, декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником, одержувачем (відправником). Кореспонденцiя, поштові листи та листівки, література для сліпих, друковані матеріали, міжнародні експрес-відправлення документарного характеру декларуються в уснiй формi на підставі товаросупровідних документів. Інші товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Декларування товарів, зазначених у частині першій статті 234 цього Кодексу, здійснюється одержувачем (відправником) шляхом подання митної декларації за формою єдиного адміністративного документа чи іншого документа, що відповідно до законодавства може використовуватися замість митної декларації або її замінювати, у тому числі з використанням інформаційних технологій, або оператором поштового зв`язку чи експрес-перевізником шляхом подання реєстрів (тимчасових та/або додаткових) міжнародних поштових та експрес-відправлень.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до пункту 2 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 (із змінами і доповненнями), товари декларуються шляхом подання митному органу:

митної декларації за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка I до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року (далі - митна декларація за формою єдиного адміністративного документа);

або митної декларації М-16;

або письмової заяви за формою згідно з додатком 1;

або митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності;

або декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей;

або тимчасового та/або додаткового реєстру міжнародних поштових та експрес-відправлень;

або митної декларації CN 22 чи CN 23 за формою, встановленою актами Всесвітнього поштового союзу;

або іншого документа, що відповідно до законодавства може використовуватись замість митної декларації або її замінює.

Відповідно до пункту 9 наведеного вище Положення про митні декларації, митна декларація за формою єдиного адміністративного документа та митна декларація М-16 виготовляються типографським способом або за допомогою комп`ютера.

Письмова заява за формою згідно з додатком 1 виготовляється за допомогою комп`ютера у разі її подання митному органу в паперовій формі.

Митна декларація М-16 у разі подання її митному органу в паперовій формі може заповнюватися власноручно.

У разі подання митному органу в електронній формі митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, митної декларації М-16 або письмової заяви за формою згідно з додатком 1 використовуються інформаційні технології.

Тимчасовий та додатковий реєстри міжнародних поштових та експрес-відправлень подаються виключно оператором поштового зв`язку або експрес-перевізником митному органу в електронній формі з використанням інформаційних технологій.

Митна декларація CN 22 чи CN 23 подається оператором поштового зв`язку митному органу в електронній формі з використанням інформаційних технологій або в паперовій формі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 473 МК України, оскільки вона вчинила дії направлені на переміщення через митний кордон України товарів, шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Вина останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 473 МК України, підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил № 1605/UA209000/2025 від 07.11.2025 року, з зазначенням вилученого товару;

- митній декларації форми CN23 CV310591072US;

- акті проведення огляду товарів від 07.11,2025 року;

-висновку експерта № -1043 від 19.11.2025 року, складеного за результатами проведення товарознавчої експертизи.

Вказані докази засвідчують факт пересилання поштового відправлення, особу відправника, виявлення товару, а також фіксують кількість, найменування, індивідуальні ознаки і характеристики товару.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил непритягувалась, вину у вчиненні порушення визнала, з урахуванням характеру та обставин вчиненого, суд приходить до висновку,що на останню слід накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості виявлених товарів без конфіскації таких товарів.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461цього Кодексу,а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 458, 459, 461, 473, 486, 527, 528 МК України-

постановив:

ОСОБА_1 (згідно паспорту гр. України ОСОБА_2 ) визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 473 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, які були вилучені згідно протоколу №1605/UA209000/2025 від 07 листопада 2025 року, що становить 18899 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 73 коп., без конфіскації цих товарів.

Вилучений згідно протоколу 1605/UA209000/2025 від 07 листопада 2025 року мобільний телефон з маркуванням Apple iPhone 17 Pro Max, Silver, 256 GB, model: НОМЕР_1 , serial № НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , новий у заводській упаковці повернути ОСОБА_1 (згідно паспорту гр. України - ОСОБА_2 ) або довіреній нею особі.

Стягнути з ОСОБА_1 (згідно паспорту гр. України ОСОБА_2 ) витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 13 гривень 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (згідно паспорту гр. України ОСОБА_2 )на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Л.Д. Мироненко