П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП: судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні відомості,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №467557 від 28.09.2025, 28.09.2025 о 16 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI S5» н.з. НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та не отримував його, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1 а «Правил Дорожнього руху», за що передбачена відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, при цьому він був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Авраменко А.В. в режимі відеоконференції просив провадження у справі закритти відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки у матеріалах відсутні підтверджені дані про подію адміністративного правопорушення та докази вини особи. Як вказано у постановах Верховного Суду (зокрема, у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020), у справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості: усі сумніви щодо факту правопорушення та винності особи тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина прирівнюються до доведеної невинуватості. Аналогічну правову позицію висловлено Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 29.07.2021 у справі № 524/7029/20. Суд зазначив, що відповідальність особи неможлива без беззаперечного та належного підтвердження факту вчинення нею порушення. З огляду на практику Європейського суду з прав людини (справи «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства», «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»), органи влади зобов`язані докладати серйозних зусиль для встановлення обставин справи, а рішення повинні ґрунтуватися на доказах, які підтверджують факт правопорушення поза розумним сумнівом. Матеріали цієї справи не містять достатніх, переконливих та узгоджених між собою доказів, які б підтверджували подію та склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Відсутність належного доказового підтвердження унеможливлює притягнення особи до відповідальності, про що надав відповідне клопотання яке долучене до матеріалів справи.

За клопотанням адвоката Авраменка А.В. було викликано для допиту поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області, рядового поліції Поважнюка А.М.

У судовому засіданні працівник патрульної поліції Поважнюк А.М. пояснив таке. Під час несення служби 28.09.2025 у складі екіпажу «Вулкан» о 16 год. 30 хв. на автодорозі М-05 КиївОдеса, 78 км, під час вільного патрулювання було зупинено ОСОБА_2 . Останній не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Оскільки правопорушення виявлено повторно протягом року, було складено відповідний протокол. На запитання адвоката ОСОБА_3 працівник поліції ОСОБА_4 повідомив, що з матеріалами справи він не ознайомлювався. Фіксація події здійснювалась безперервно з моменту зупинки та до складання протоколу. На місці події перебувало декілька працівників поліції. Пояснити, чому інше відео, на якому зафіксовано складання документів у проміжку між 16:38 та 16:41, не долучено до матеріалів справи, він не зміг. Також він зазначив, що зупинка транспортного засобу була здійснена на підставі п. 7 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Протокол за повторністю складався на підставі даних з бази поліції. ОСОБА_2 посвідчення водія не надавав. Чи надавав останній пояснення щодо попереднього протоколу поліцейський не пам`ятає. Пояснив, що права та обов`язки правопорушнику роз`яснювались, але чому це не відображено на відео не знає. Працівник поліції повідомив, що все, що було зафіксовано на бодікамеру, долучено до матеріалів, але чому відсутні інші відеозаписи, зокрема з бодікамери напарника, йому невідомо, оскільки цим займається інша особа. Адвокат звернув увагу суду, що в матеріалах справи міститься лише один відеозапис, тоді як інше відео з бодікамери відсутнє. На запитання головуючого по справі ОСОБА_4 пояснив, що право керування транспортним засобом нібито передали під зобов`язання, однак чому відповідна розписка відсутня він пояснити не зміг, зазначивши, що документ «можливо загубився». Додав, що бодікамерою користувався не своєю, оскільки його власна була розряджена. Чому інших відео немає не знає, припустив, що камери могли розрядитися. Також зазначив, що зупинка здійснювалася за розпорядженням коменданта.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши додаток до протоколу, диск з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до висновків, що складений працівником поліції щодо ОСОБА_5 протокол не відповідає вимогам ст.256 Кодексу України виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.1а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Порушення вимог даного пункту Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У диспозиції ч. 2 ст.126 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 4 ст.126 КУпАП закріплено, що відповідальність завказане правопорушеннянастає уразі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Однак під час дослідження доказів суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, повторність правопорушення це повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП. Повторність визначається за фактами винесених постанов, які набрали законної сили.

Таким чином, у справах даної категорії єдиним належним доказом, що підтверджує повторність, може бути належним чином засвідчена копія постанови, яка набрала законної сили про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП протягом року до дати складення оскаржуваного протоколу.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують повторність, а саме засвідчена копія постанови, яка б підтверджувала факт попереднього притягнення особи до відповідальності.

Суд звертає увагу, що надані довідки та витяг з ІПНП не можуть вважатися належними доказами повторності та не можуть замінювати постанову про адміністративне правопорушення. Крім того, у поданому витягу відсутні відомості про набрання постановою законної сили й про її вручення особі, що підтверджується записом у графі «Направлено в: не направлявся».

Згідно з долученим відеозаписом, встановлено, що запис триває з 16:38:12 до 16:41:35, на ньому зафіксовано момент підписання працівником поліції певного документа та передачу його ОСОБА_1 для підпису. Проте відеозапис не дає можливості встановити, який саме документ складався у цей час.

Також відео не підтверджує повторність правопорушення, не відображає обставин, на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відеозапис не містить моменту зупинки транспортного засобу, не зображено руху автомобіля та підстави зупинки. Таким чином, відео є неповним та не відображає всіх істотних обставин справи.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів відеофіксації, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, відеозйомка повинна здійснюватися з моменту початку виконання службових обов`язків та безперервно до їх завершення. Відсутність на відео ключових моментів зупинки, встановлення особи, роз`яснення прав, обставин правопорушення свідчить, що відеозапис не може бути визнаний належним і допустимим доказом.

Під час перегляду відеозапису встановлено, що права ОСОБА_1 були роз`яснені після друку протоколу, що суперечить вимогам законодавства.

Також матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язковим при фіксації правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган чи посадова особа встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Відеозапис, наданий у справі, не підтверджує факту керування особою, позбавленою права керування.

Ст. 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості: усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ЄСПЛ у справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain (1988) зазначив, що обов`язок доведення покладений на державу, і сумніви мають тлумачитися на користь особи.

У рішенні Kruslin v. France (1990) ЄСПЛ наголосив, що використання доказів повинно бути законним і належним, інакше воно не може бути підставою для обмеження прав особи.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні відомості та докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП, провадження підлягає закриттю.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю коли відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п.1 ст. 247, 283, 284, 288-289 КУпАП та відповідно до ст. ст. 126 ч.5 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО