Справа №534/2977/25
Провадження №3/534/587/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшли два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 01.12.2025 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №495117, 27.10.2025 о 00 год 41 хв на 90 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 А ПДР України та ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.02.2023, повторно, протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно протоколу серії ЕПР №495131, 27.10.2025 о 00 год 41 хв 90 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Так, згідно протоколу серії ЕПР1 №495117, 27.10.2025 о 00 год 41 хв на 90 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 А ПДР України та ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.02.2023, повторно, протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він, будучи особою, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.02.2023, повторно протягом року, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: відеозаписом з автомобільного реєстратора та з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , довідкою, згідно з якою постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, та постановою ЕНА №5723603 від 15.09.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5)

У відповідності до п.2.1 А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, з урахуванням того, що автомобіль не перебуває у власності правопорушника, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Як убачається зі змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №495131, 27.10.2025 о 00 год 41 хв 90 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису відеофіксації порушення, який долучено до матеріалів справи, вбачається фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Крім того, суд наголошує, що працівниками поліції зазначені підстави огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема зазначено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, таких як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Суд зазначає, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема запропоновано пройти огляд на приладі Drager або в найближчому медичному закладі в м. Кременчук. Зокрема, в матеріалах справи мається направлення на огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із вказаними ознаками алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я в м. Кременчук. На пропозицію пройти огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в медичному закладі в м. Кременчук ОСОБА_1 відмовився.

Суд вказує, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та наслідки складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та зазначили, що подальший рух на автомобілі йому заборонено.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений після його складення та отримав його копію після складення.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення: за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.40-1, 283, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 04 грудня 2025 року в приміщенні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.