Справа № 751/7989/25
Провадження №3/751/2703/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в :

07.09.2025 о 14 год 04 хв у м. Чернігові по вул. Лісковицька, 9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage, нз НОМЕР_1 , та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, поданою завчасно службовим транспортним засобом Toyota Corolla, нз 311766 на синьому фоні з увімкненим проблисковим маячком синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу, прискорився, був зупинений шляхом переслідування та блокування у м. Чернігові по вул.. Успенська, 54, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

Також, 07.09.2025 о 14 год 04 хв у м. Чернігові по вул. Успенська, 54, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage, нз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

За даними фактами відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446350 вбачається, 07.09.2025 о 14 год 04 хв у м. Чернігові по вул. Успенська, 54, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage, нз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Показав, що був вихідний день. До нього приїхав товариш по службі, він трохи випив. Товариш попросив автомобіль, щоб з`їздити в магазин. Домовились зустрітися на перехресті вул.. Успенська вул.. Лісковицька, щоб потім поїхати на озеро Земснаряд. Він підійшов до перехрестя. У цей час на його автомобілі Kia Sportage підїхав товариш, вискочив із автомобіля та побіг у кущі. Він відкрив двері автомобіля, присів на водійське сидіння, щоб взяти цигарки. У цей момент під`їхали працівники поліції та попросили предявити документи. Документів не надав, оскільки не керував автомобілем. Не повідомляв поліцейським, що за кермом був інший водій. Попросив надати докази, що саме він перебував за кермом. Надалі поліцейські повідомили, що будуть складати відносно нього протокол за те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Ознак не повідомляли. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що не керував транспортним засобом, а тому відсутні підстави для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Через деякий час під`їхали інші поліцейські. І один з поліцейських почав складати відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Ознак не повідомляв. Зазначив, що наркотичних засобів не вживає, а тому неодноразово наполягав, щоб його доставили у лікарню на освідування. За постановами про притягнення до адмінвідповідальності сплатив штраф, щоб забрати автомобіль зі штрафмайданчика.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, допитавши поліцейських, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до вимог пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно з п.п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 (за протоколом серії ЕПР1 № 446348) та ч. 1 ст.. 122-2 КУпАП підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення;

- актом огляду за допомогою приладу Драгер ARСЕ-0238 та направленням на медичний огляд водія від 07.09.2025, згідно яких зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП, відповідно якого зазначено причину зупинки транспортного засобу;

- відеозаписами фіксації правопорушень, відповідно до яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, поданою увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Автомобіль був зупинений шляхом переслідування. Під час спілкування з водієм виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та водію запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога у медичному закладі. Водій відмовився від проходження огляду (clip3 14.17 год, clip4 14.18 год), оскільки він не був за кермом. Просив надати докази, що вони його зупиняли. Поліцейським роз`яснено наслідки такої відмови, а саме складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. На неодноразову вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 відмовився.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 інспектор взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області показав, що було помічено даний транспортний засіб по вул.. Лісковицька, водій якого прискорив швидкість руху. Було подано вимогу про зупинку транспортного засобу, однак водій не відреагував, ледь не збив пішохода. Надалі, шляхом переслідування, автомобіль зупинено на вулиці, яка вказана у протоколі. Із-за керма вийшов саме ОСОБА_1 . Біля автомобіля, крім ОСОБА_1 , нікого більше не було. У ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на місці або у лікаря-нарколога, на що останній відмовився. Наслідки про відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водію були роз`яснені. Так само відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тому було складено протоколи.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

До показів ОСОБА_1 , які надані під час судового розгляду, про те, що останній не керував транспортним засобом суд ставиться критично та оцінює їх як намагання уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються іншими доказами: відеозаписом фіксації правопорушення, відповідно до якого траспортний засіб був зупинений шляхом переслідування, із-за керма вийшов ОСОБА_1 , інші особи у автомобілі та поряд не перебували.

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що знайшло своє підтвердження у не спростованих відомостях протоколу про адміністративне правопорушення, доданих до нього доказах та інших відомостях, наявних у матеріалах справи. При цьому, відмова від проведення огляду може надаватись водієм у вербальній або не вербальній формах, а також шляхом вчинення дій, які надають об`єктивних підстав сторонньому спостерігачу сприймати дії особи, як відмову від проведення огляду.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння до складання протоколу про адміністративне правопорушення, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду.

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

На виконання приписів статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1 № 446348), які підтверджуються належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, особи правопорушника, матеріального становища, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, остаточно призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також слід зазначити, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, якою передбачено єдиний вид стягнення, а саме - накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що позбавляє суд можливості застосовувати більш м`яке стягнення, ніж визначено санкцією цієї статті.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Разом з тим, надаючи правову оцінку діянню ОСОБА_1 щодо відмови 07.09.2025 як водія транспортного засобу пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі за протоколом серії ЕПР1 № 446350, суд зважає на наступне.

Згідно з ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 за протоколом серії ЕПР1 № 446350 надано:

- протокол про адміністративне правопорушення;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого 07.09.2025 о 14.25год на огляд направляється ОСОБА_1 ; поліцеським виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук; огляд не проводився;

- рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що маютьузгоджуватися між собою.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, працівниками поліції також надано відеозапис, на якому зафіксовано, як поліцейський підійшов до ОСОБА_1 , який знаходився біля автомобіля. Перевірив зіниці очей щодо реагування на світло. Поліцейський повідомив ознаки наркотичного сп`яніння (clip4 14.26год) та запропонував пройти огляд у лікарні. ОСОБА_1 погодився (clip4 14.26год). Зазначив, що як водій проходити огляд відмовляється (clip4 14.30год). ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що згоден проїхати у лікарню здати біоматеріал. Інший поліцейський роз`яснив наслідки відмови від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння та в результаті чого було складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 поліцейський взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області показав, що приїхали на допомогу іншому екіпажу. Першим екіпажем було складено протокол за алкогольне сп`яніння. Їх екіпажем були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки він повідомив, що не керував транспортним засобом і він не водій. Які були відмінні ознаки у ОСОБА_1 він не пам`ятає. ОСОБА_1 повідомляв, що поїде на огляд до лікаря, але не як водій.

У силу ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини та інше.

Вимогами пункту 12 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу вказаних норм Інструкції, вбачається, що співробітником поліції має бути додержано порядок проведення огляду на предмет наркотичного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався проїхати на медичний огляд у лікарню.

Отже, поліцейські не відреагували на згоду ОСОБА_1 пройти огляд, замість направлення та доставки водія до медичного закладу для проходження огляду, склали протокол за відмову у проходженні такого огляду, що суперечить процедурі направлення та проходження медичного огляду.

Будь-яких активних та/чи пасивних дій водія щодо ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи не містить, у зв`язку із чим суд погоджується з доводами сторони захисту в цій частині та вважає, що в даному випадку ОСОБА_1 не було порушено вимог п. 2.5 ПДР України.

Суд зазначає, що в даному випадку поліцейський, отримавши згоду водія на проведення огляду в медичному закладі, мав виконувати п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Дослідивши та оцінивши всі докази у сукупності, судом не встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст.62 Конституції України зазначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях останнього не доведено всіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1 № 446350).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене вище, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1 № 446350).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-36, ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130, 245, 247, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Адміністративні справи №751/7989/25, 751/7992/25 та №751/7993/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130, ч. 1 ст.. 122-2 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер №751/7989/25, провадження №3/751/2703/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1 № 446348) та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1 № 446350) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови суду складено 01.12.2025.

Суддя: Н.В. Маслюк