ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 627/1228/24 Головуючий суддя І інстанції Бугаєнко І. В.
Провадження № 33/818/1384/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при секретарі Шевченко Д.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як установив суд 08.11.2024, о 23:02, по вул. Миру, 123 в с-щі Краснокутську Богодухівського району Харківської області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Нива», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушена мова, почервоніння обличчя, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру 6/3, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування т/з відсторонений.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що матеріали справи не містять даних на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, а також наявності законних причини зупинки його транспортного засобу.

Наголосив, що матеріли справи сфабриковані, а суд неправильно встановив факти, які підтверджують підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Він не відмовлявся проти огляд на стан сп`яніння, а лише не бажав слідувати до закладу охорони здоров`я на службовому автомобілі поліцейських і хотів це зробити на своєму автомобілі.

Також вказує, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за його відсутності.

При цьому про час та місце розгляду він належним чином не повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку ОСОБА_1 який підтримав свою апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169387 від 09.11.2024 /а.с.1/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.2024, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився /а.с.6/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в рядку «Результат огляду на стан сп`яніння» зазначено «відмова» /а.с.3/;

- рапортом інспектора ГРПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Пушкаря Романа від 09.11.2025 на ім`я начальника СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Завалія С., в якому інспектор доповідає, що 08.11.2024 під час несення служби разом з інспектором з ГРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції Фесенком Д.В., о 23:02, по вул. Миру в с-щі Краснокутську, ними було зупинено автомобіль «Шевроле Нива», н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив комендантську годину. Після зупинки транспортного засобу, було встановлено, що ним керує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Пархомівка Богодухівського району Харківської області. Під час спілкування з водієм, з ротової порожнини останнього поліцейськими було відчутно запах алкоголю, виявлено нечітку мову та почервоніння очей, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на алкогольне сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Краснокутська ЦРЛ», на що останній повідомив, що поїде туди лише за кермом свого автомобіля. При цьому у рапорті зазначено, що водію роз`яснено про заборону керування транспортним засобом через перебування в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, водій всіляко своїми діями почав затягувати складання адміністративного протоколу, відмовляючись їхати до медичного закладу на службовому автомобілі, та прохав щоб не складали адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого, о 00:56, на гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, попереджено водія, що подальший рух заборонено. Також в рапорті зазначено, що ОСОБА_1 надав посвідчення водія в застосунку «Дія», що позбавило поліцейських можливості вилучити посвідчення /а.с.6/;

- дисками з відеозаписами з бодікамери поліцейських, на яких зафіксовано момент руху транспортного засобу «Шевроле Нива», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням притягуваного ОСОБА_1 під час дії комендантської години (на території Харківської області комендантська година діє з 23:00 до 05:00), який був зупинений поліцейськими о 23:02. Після зупинки транспортного засобу, поліцейські підійшли до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_1 , представилися йому, та відчувши з ротової порожнини останнього різкий запах алкоголю, повідомили про це притягуваному, запропонувавши при цьому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що останній відмовився. При цьому, поліцейські неодноразово пропонували водію, ОСОБА_1 проїхати на їхньому службовому автомобілі або сісти за кермо автомобіля притягуваного, до найближчого закладу охорони здоров`я, яким є КНП «Краснокутська ЦРЛ», з метою проходження притягуваним огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у поліцейських є підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`янінні, на що ОСОБА_1 погоджується проїхати лише за кермом власного транспортного засобу. На що поліцейські повідомили водію про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом. За декілька хвилин до спливу двох годин з моменту встановлення підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, щодо притягуваного ОСОБА_1 , поліцейські повідомили останньому, що його відмову проїхати до медичного закладу на службовому автомобілі поліцейських, буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, водій ОСОБА_1 повідомив на відео (диск № 3, відеозапис №00….-0225) про те, що рік назад відносно нього вже було складено аналогічний адміністративний протокол /а.с.8/.

Щодо посилань автора апеляційної скарги на відсутність факту відмови пройти огляд на стан сп`яніння, то цей аргумент є безпідставним.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Апеляційний суд наголошує на тому, що водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, якщо така вимога висловлена, закон не передбачає, що водій може відмовитись від її виконання лише з тих міркувань, що на його власну думку, або на думку іншого стороннього спостерігача він не має ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і ця відмова не буде мати такого наслідку як притягнення до адміністративної відповідальності.

З цього випливає також і те, що у разі коли стосовно особи працівником поліції висловлено підозру щодо її перебування у стані сп`яніння до спростування цієї підозри водії автоматично усувається від права керування транспортним засобом.

Як вже було зазначено вище, з наявних матеріалах справи доказах (відеозаписах) чітко вбачається, що ОСОБА_1 фактично відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, шляхом наполягання слідувати до закладу охорони здоров`я на власному автомобілі.

Названі дії свідчать про ухилення ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та є фактичною відмовою нього, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Так названа справа надійшла в провадження судді 13.11.2024. ОСОБА_1 був повідомлений про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності розглядатиметься Краснокутським районним судом Харківської області, про що було роз`яснено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про рух справи неодноразово повідомлено судовими повістками на зазначену в протоколі адресу проживання притягуваного. Крім того, притягуваний достеменно був обізнаний про перебування на розгляді Краснокутського районного суду Харківської області складеного відносно нього адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що також свідчать його неодноразові звернення до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судових засідань, також брав безпосередню участь у розгляді справи, та дослідженні доказів, про що свідчать наявні в матеріалах справи численні журнали судових засідань та явочні листи, які містять підписи притягуваного, щодо його обізнаності щодо призначених судом дат судових засідань по справі.

При цьому, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, відтак, причини неявки суд визнає неповажними, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Отже апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що норми КУпАП щодо спеціального суб`єкта не мали застосовуватись, а відповідно дії інспектора в цій частині є законними.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Краснокутського районного суду Харківської області від 18 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева