Справа № 450/2686/25 Провадження № 3/450/1623/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши в залі суду в м. Пустомити матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , українця, гр. Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

згідно протоколу серії ЕПР 1 №367988, 20.06.25 р. о 20:25 год. в м. Пустомити по вул. Бабія, 5 громадянин ОСОБА_1 керував скутером Yamaha JOG безномерний, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 0000 та 1157. Від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми, діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та закриття провадження у справі. Клопотання ОСОБА_1 , в частині закриття провадження у справі, мотивоване тим, що він не керував т/з. 20.06.25 р. о 20:25 год. в м. Пустомити по вул. Бабія, 5, тому вважається таким, що не виконував фунції водія.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у справі кожний окремо та в їх сукупності, судом встановлено такі обставини:

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за ст.130КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникають після встановлення факту керування особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом необхідно розуміти технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до диспозиції ч. 1,2 ст. 130 КУпАП, відповідальність для водія транспортного засобу в цьому випадку настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Наданий суду СД - диск з відеозаписом не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис з боді-камери працівника поліції не зафіксував момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Відео розпочинається біля автомобіля працівників поліції, транспортний засіб - скутер стоїть припаркований в полі. Доказів факту руху транспортного засобу та факту керування скутером саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Таким чином, надані суду на розгляд матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 т/з. 20.06.25 р. о 20:25 год. в м. Пустомити по вул. Бабія, 5.

Щодо направлення до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі, то суд зазначає таке: такий документ не підтверджує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, а вказує на те, що ОСОБА_1 скеровувався в медичний заклад про що складено відплвідний документ, як того вимагає Інструкція, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11. 2015 року (Додаток 1). Проте, суд зауважує, що момент вручення ОСОБА_1 вказаного направлення та його підписання відеозапис не містить. Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В рішенні від 21.07.2010 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням всіх досліджених доказів, вважаю, що допустимих та достовірних доказів вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, які б у своїй сукупності достеменно підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого п.2.5 ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП не представлено.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викликають сумнів в своїй достовірності, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,- закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів