Справа № 375/1569/25
Провадження № 3/375/1076/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 року о 22 год 45 хв на вул. Шкільній, 58 в с. Синява Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За змістом статті 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361084 від 13 червня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 листопада 2015 року№1376;

- постанова про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361084 від 13 червня 2025 року;

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4971114 від 14 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху відносно ОСОБА_1 від 13 червня 2025 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13червня 2025 року;

- розписка від 13 червня 2025 року, відповідно до якої водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- рапорт командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 14 червня 2025 року;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, зупинку транспортного засобу, встановлення ознак сп`яніння, спілкування водія та патрульних, момент відмови від проходження огляду, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами також підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, їй роз`яснено її права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районного суді Київської області. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовилась, про що зазначено у протоколі.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Щодо процедури розгляду справи суд (суддя) зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшли до Рокитнянського районного суду Київської області 25 червня 2025 року.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року дану справу розподілено ОСОБА_2 як судді-доповідачу.

Для належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розгляд справи призначено судом (суддею ) на 17 липня 2025 року о 13 год 00 хв.

17 липня 2025 та 11 вересня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Розгляд справи призначено судом (суддею ) на 7 жовтня 2025 рок о 10 год 00 хв.

7 жовтня 2025 року адвокат Заліський Б.С. подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення. До заяви адвокат долучив договір про надання правової допомоги, укладений між ним і ОСОБА_1 5 жовтня 2025 року, а також ордер від 5 жовтня 2025 року і копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Того ж дня судом (суддею) було надано можливість адвокату ознайомитись з матеріалами справи.

ОСОБА_1 у судове засідання, яке призначене на 7 жовтня 2025 року, не з`явилась.

З метою недопущення порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист, розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2025 року 12 год 00 хв.

30 жовтня 2025 року ніхто з учасників провадження в судове засідання не з`явився, розгляд справи було відкладено до 25 листопада 2025 року 10 год 30 хв.

24 листопада 2025 року адвокат Заліський Б.С. подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи, яку мотивував своєю зайнятістю в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області.

ОСОБА_1 у судове засідання, яке призначене на 25 листопада 2025 року, не з`явилась.

Розгляд справи було відкладено до 2 грудня 2025 року 15 год 30 хв.

2 грудня 2025 року ні ОСОБА_1 , ні адвокат Заліський Б.С. у судове засідання не з`явилися.

Разом з цим, 2 грудня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Заяву остання обґрунтовувала тим, що за станом здоров`я вона не може з`явитися в судове засідання, яке призначене на 2 грудня 2025 року. До заяви остання долучила ксерокопію довідки, яку видав сімейний лікар ОСОБА_3 , в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_1 2 грудня 2025 року зверталась до сімейного лікаря з приводу загострення гіпертонічного кризу.

Суд (суддя) наголошує на тому, що ОСОБА_1 жодного разу в судове засідання не з`явилась.

Крім того, 2 грудня 2025 року адвокат Заліський Б.С. подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи, яку обґрунтовував своєю зайнятістю в Миронівському районному суду Київської області.

У задоволенні чергових клопотань про відкладення розгляду справи судом (суддею) було відмовлено, адже розцінено неодноразово заявлені клопотання як недобросовісно створювані учасниками перепони для руху справи, та зловживання процесуальними правами, зважаючи на таке.

Принцип добросовісності є загальноправовим принципом, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Складовими цього принципу є заборона зловживання процесуальними правами, необхідність добросовісного виконання процесуальних обов`язків; процесуальний естопель або доктрина заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium); заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (введення суду в оману, використання втрачених процесуальних можливостей).

Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» у статтях 2, 6, 48 визначає, що правосуддя в України здійснюється на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі «Смірнов проти України» заява № 3655/02, п. 41 «Пономарьов проти України» заява № 3236/03).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення у справі «Красношапка проти України» від 30 листопада 2006 року).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Подія адміністративного правопорушення мала місце 13 червня 2025 року, розгляд справи в суді неодноразово відкладався з метою реалізації процесуальних права та інтересів як особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і її адвоката і таке відкладення було неодноразовим та кожного разу - суттєво відтерміновано у часі, за який ні ОСОБА_1 , ні адвокат Заліський Б.С. у судові засідання жодного разу не з`явилися.

Також суд (суддя) вважає за необхідно зазначити, що заперечень, заяв, пояснень, клопотань по суті справи до суду від ОСОБА_1 та її адвоката не надходило.

Будь-яких письмових пояснень ОСОБА_1 або її адвокат суду не пред`явили, зокрема, щодо обставин у зв`язку з якими відносно ОСОБА_1 13 червня 2025 року працівниками патрульної поліції було складено протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На переконання суду (судді) після складання протоколу про адміністративне правопорушення 13 червня 2025 року ОСОБА_1 не була позбавлена можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами та реалізувати обов`язки, у тому числі, залучити іншого захисника, який здатен належним чином виконувати умови договору про надання правової допомоги, реально здійснювати захист, а не просто клопотати про відкладення розгляду справи та прибути до суду особисто, надати пояснення по суті тощо.

Суд (суддя) наголошує, що справа до розгляду призначалось неодноразово.

Ні ОСОБА_1 , ні адвокат Заліський Б.С. у судові засідання жодного разу не з`явилися.

Також необхідно зазначити, що судом (суддею) адвокату Заліському Б.С. у жовтні 2025 року було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи, проте адвокат тривалий час не ознайомлювався з матеріалами справи з метою затягування розгляду адміністративної справи.

Як вказувалося вище, наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 13 червня 2025 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районному суді Київської області за викликом.

Тобто, ОСОБА_1 не була позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу (13 червня 2025 року) до дати вирішення справи по суті (2 грудня 2025 року) пройшов доволі тривалий проміжок часу, а також ознайомитися з матеріалами справи) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо по суті справи).

За таких умов, поведінка ОСОБА_1 та адвоката не може бути розцінена як добросовісна, а клопотання про відкладення розгляду справи відхиляють судом (суддею).

Заяви адвоката та заява ОСОБА_1 про перенесення судових засідань достеменно доводять ту обставину, що адвокат та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності обізнані з наявністю у провадженні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Виходячи з положень статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому розгляд справи відбувся за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та її адвоката, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, суд (суддя) не встановив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за №1452/735 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У пунктах 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452/375 закріплено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 8, 9 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як слідує з досліджених відеозаписів, 13 червня 2025 року працівники патрульної поліції здійснювали вільне патрулювання в Білоцерківському районі Київської області. Автомобіль «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки мав технічні несправності. Після зупинки зазначеного автомобіля працівники патрульної поліції одразу повідомили водію причини зупинки транспортного засобу та запропонували водію пред`явити для ознайомлення посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліцейські встановили особу водія за її поясненнями та документами, зокрема, ОСОБА_1 надала посвідчення водія. У подальшому встановивши наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови, працівники патрульної поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, проте ОСОБА_1 категорично відмовилась, посилаючись на те, що вона не керувала транспортним засобом, а була пасажиром. Отже, оскільки водій не виявив жодних активних дій та не згодився на виконання законних вказівок працівників патрульної поліції, не вжив жодних дієвих заходів, які б свідчили про її волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, її поведінку було правомірно та обґрунтовано оцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому щодо неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Проаналізувавши матеріали справи, ретельно дослідивши відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) зазначає, що досліджений відеозапис не викликає жодних обґрунтованих сумнів у тому, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом та керувала автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та категорично відмовилась проходити огляд на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі.

Жодних обґрунтованих сумнівів у тому, що за кермом перебувала саме ОСОБА_1 не виникає, адже це чітко видно на відеозаписах.

Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, ґрунтуються на тому, що встановлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 , які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі за пунктом 1 статті 247 КУпАП не встановлено, доказів зворотного представлено не було.

Також судом (суддею) враховується, що ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є такою, що проходила підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, оскільки ОСОБА_1 визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до неї застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП України не встановлено.

У порядку статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025).

Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Марина СМИК