НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 листопада 2025 року Справа № 322/903/25 (Провадження № 3/322/526/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 18.06.2025 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ВнП № 3) за ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

08.06.2025 о 17 год 13 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Lodgy н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

23.07.2025 від захисника адвоката Полянчука В.Б. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцї за його участі. У задоволенні казаного клопотання суддею відмовлено, оскільки норма ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є банкетною, а положеннями КУпАП не передбачено здійснення дистанційного судового провадження.

В контексті вказаних обставин за клопотанням ОСОБА_1 судові засідання неодноразово відкладалися, втім захисник в жодне з призначених судових засідань не прибув, тому розгляд справи проведено без участі останнього.

11.09.2025 захисником подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП або ж вирішення питання щодо можливості застосування аналогії закону та призначення більш м`якого стягнення, ніж передбаченого законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Клопотання ґрунтується на тому, що:

- огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено спеціальним приладом, який не міг бути використаний;

- ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічного допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР № 4043 від 08.06.2025;

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проведено поліцейським, тоді як мав вбути проведений представником ВСП в порядку ст. 266-1 КУпАП з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем;

- ОСОБА_1 під час описаних подій діяв у стані крайньої необхідності.

В контексті доцільності призначення ОСОБА_1 лише основного стягнення (штрафу) без додаткового (позбавлення права керування транспортними засобами), захисник посилається на аналогію закону і судову практику.

18.09.2025 захисником подано клопотання про допит в якості свідків директора ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенел», або іншого уповноваженого представника підприємства, а також начальника ВнП №3.

В судовому засіданні ухвалено рішення розглянути вказані клопотання після дослідження наявних у справі матеріалів.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав, що не перебував у стані сп`яніння. З результатом огляду проведеного на місці зупинки він погодився тому що поспішав, адже виконував розпорядження командира. Після події і повернення у розташування свого підрозділу, він прийняв рішення пройти повторний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і зробив. Огляд показав негативний результат.

Суддею досліджено документи, які були долучені до ВнП № 3: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 592989 від 08.06.2025 (далі Протокол), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 1.16% (далі Роздруківка), рапорт поліцейського СРПП ВнП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Вячеслава Загорія, копія посвідчення водія ОСОБА_1 , DVD-R з чотирма відеозаписами (один з бодікамери поліцейського СРПП Загорія В.С. - (далі запис № 1), і три з бодікамери поліцейського СРПП Кагадій Г.В.: 0002090__0002 (далі запис № 2), 0002090__0003, 0002090__0004 (далі решта записів), копія сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, довідка №б/н б/д щодо повторності, посвідчення водія і по транспортному засобу, а також ті які додані захисником: копія військового квитка ОСОБА_1 , копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України солдата ОСОБА_1 , копія його службової характеристики, копія витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) № 109 від 07.04.2025, копія відповіді ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернейшнл» на адвокатський запит з додатками, відповідь КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічного допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з додатками, копії судових рішень (в контексті застосування аналогії закону за ст. 69 КК України).

Протокол підписаний ОСОБА_1 , без зауважень. У відповідній графі для пояснень, ним власноруч зроблений запис «Пояснення надаватиму в суді». Також ним підписані Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (в яком також був пасажир) на блокпосту (початок запису №1), після чого поліцейські відчули від водія запах алкоголю (цей же запис тайм код 01:50). ОСОБА_1 пояснив, що напередодні вжив літр пива, але в день події алкоголь не вживав (02:15). Погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (02:35). Перед початком проведення огляду ОСОБА_1 надані для ознайомлення документи на спеціальний прилад (03:25). Подальше проведення огляду (04:00 05:35). Результат огляду склав 1.16 %. Після огляду ОСОБА_1 повідомив, що зранку випили «по трішки» і просив не оформлювати матеріали (06:10), на це отримав негативну відповідь. На питання присутнього на блокпосту військовослужбовця ВСП, чому за кермо не посадили тверезого водія, ОСОБА_1 пояснює, що він вважав, що прилад нічого не покаже (кінець запису № 1, початок запису №2), що вжив віскі вісім годин тому (запис № 2, тайм код 0:25). На цьому ж записі (тайм код 08:55), під час складання матеріалів ОСОБА_1 спитав у поліцейських чи можна відпустили водія з автомобілем, пояснивши, що вони їдуть на допомогу. Поліцейські на це відповіли, що оформлення матеріалів займе 10 15 хвилин, що вони перевірять чи є згадана ОСОБА_1 особа тверезою, і чи має посвідчення водія відповідної категорії, після чого цій особі буде передано керування і вони ( ОСОБА_1 і тверезий водій) зможуть продовжити рух. На це ОСОБА_1 зауважень не мав. Подальше складання матеріалів, роз`яснення прав підписання документів, вилучення посвідчення водія і видача тимчасового дозволу (решта записів).

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 вказаної статті визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Фактично аналогічний за змістом порядок визначено в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п. 7 розділу ІІ (Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів) Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Аналіз згаданих положень КУпАП та Інструкції дає підстави стверджувати, що встановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння поліцейськими здійснюється, так би мовити, по спрощеній процедурі лише за допомогою спеціального приладу, тоді як у закладі охорони здоров`я проводиться більш складана і точна процедура, зокрема і задля виключення сумнівів щодо результатів огляду, який був проведений поліцейськими.

Доводи захисника в контексті визнання недійсними показання спеціального приладу Drager Alcotest №ARBL-0721, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , суддя відхиляє з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 17 цього ж Закону випливає, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (пункт 17) визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки це повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам (пункт 18).

Згідно з Порядком встановлення міжповірочних інтервалів для законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1195, міжповірочний інтервал для законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (це проміжок часу або напрацювання між двома послідовними повірками законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, протягом якого метрологічні характеристики такого засобу повинні відповідати встановленим вимогам (пункт 2).

Міжповірочні інтервали за категоріями законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюються Мінекономіки для забезпечення надійних результатів вимірювань протягом визначеного проміжку часу (пункт 3 Порядку).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається - 1 рік.

Регулювання або ж градуювання (раніше калібрування) - це процес визначення фактичних метрологічних характеристик засобу вимірювальної техніки шляхом зіставлення його показів із результатами еталонних вимірювань. На відміну від повірки, калібрування не має на меті перевірку відповідності нормативам - воно призначене для встановлення точності приладу та його поведінки у різних умовах.

Дійсно у керівництві з експлуатації приладу для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest Drager 6810» (а. 24), рекомендовано проводити градуювання кожні шість місяців.

Водночас керівництво (інструкція) з експлуатації не є нормативно-правовим актом та не встановлює норм або правил чинного законодавства України. Така інструкція носить інформаційний, довідковий та рекомендаційний характер для користувача, з метою правильного застосування приладу.

Твердження, що виключно ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», має право проводити дану градуювання (калібрування) аналізаторів «Drager Alcotest 6810» не має будь-якого нормативного підґрунтя в чинному законодавстві, отже не свідчить про неможливість проведення градуювання іншими суб`єктами.

27.08.2024 ТОВ «СОРБПОЛІМЕР-АНАЛІТИК», проведено технічне обслуговування, налаштування (градуювання) та тестування алкотестерa Drager Alcotest 6810, серійний номер ARBL-0721. Про що видано відповідний сертифікат, у якому також зазначено, що згідно з інструкцією з експлуатації даного приладу, наступне технічне обслуговування алкотестера необхідно провести 27.08.2025.

З огляду на вказані обставин суддя також відмовив у задоволенні клопотання про виклик і допит в якості свідків представників ТОВ «СОРБПОЛІМЕР-АНАЛІТИК» і начальника СВн № 3 ЗРУП ГУнП в Запорізькій області.

ОСОБА_1 погодився з результатом огляду підписавши відповідні документи, ба більше, до початку проведення огляду пояснював, що не вживав алкоголь, згодом вказав, що вживав його напередодні, а вже після проведення огляду визнав факт того, що вживав алкоголь в день події зранку, однак розраховував на негативний результат огляду. Крім цього просив поліцейських не оформлювати матеріали. Той факт, що ОСОБА_1 згодом пройшов огляд в закладі охорони здоров`я, в результаті чого встановлено, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує того, що на момент події він перебував у такому стані. До того ж проведення повторного огляду, в порушення вимог п. 2 розділу ІІІ Інструкції, відбулося без присутності поліцейського, і цей огляд проведено через п`ять годин після події, що є порушенням п. 9 роздділу ІІ Інструкції.

Посилання захисника на положення ст. 266-1 КУпАП як підставу для закриття провадження є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 235-1 КУпАП Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1 - 126, статтею 132-1 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч. 1 - 3 ст. 266-1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Проте, за порушення, зокрема правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Також, статтею 15 КУпАП передбачено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності. За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Оскільки у стані сп`яніння увага та швидкість реакції знижуються, а відтак водій не здатен належним чином виконувати вимогу п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є таким, що стосується правил забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналіз наведених норм матеріального і процесуального закону вказує на те, що військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП на загальних підставах, за винятком військовослужбовців строкової служби, що окремо передбачено статтею 15 КУпАП.

Отже той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем не свідчить про порушення порядку проведення його огляду і неможливість складання працівниками поліції щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже спеціальним суб`єктом вказаного правопорушення є водій, або інша особа, яка керує транспортним засобом, а не військовослужбовець.

Водночас керування військовослужбовцем транспортним засобом в стані сп`яніння (або з ознаками сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння) під час виконання обов`язків військової служби, утворює ідеальну сукупність адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130 та 172-20 КУпАП.

Враховуючи наведене, у поліцейських були законні підстави вимагати у водія ОСОБА_1 який мав ознаки сп`яніння (запах алкоголю), проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП. Водночас положення статті 266-1 КУпАП у даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки ОСОБА_1 не притягався до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП.

Доводи про те, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Навіть якщо ОСОБА_1 дійсно виковував доставку військового майна за наказом командира, це не свідчить про його дії в умовах крайньої необхідності. До того ж керувати автомобілем міг інший військовослужбовець, що супроводжував ОСОБА_1 і якому в подальшому і було передано керування після відсторонення ОСОБА_1 , що зазначено в Протоколі. Відсутність крайньої необхідності додатково підтверджуються фактичною згодою ОСОБА_1 з роз`ясненнями поліцейськими щодо подальший дій, після того як він поставив питання про можливість відпустити водія з автомобілем (вже згаданий фрагмент на записі № 2 тайм код 08:55).

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приміткою ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст. 130 КУпАП).

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 цим видам стягнень.

Клопотання щодо призначення ОСОБА_1 основного стягнення без додаткового не ґрунтується на вимогах матеріального закону.

Посилання на різноманітну судову практику в цьому контексті є недоречним, адже нормами КУпАП не передбачена застосування прецедентної практики. До того судді не відомі рішення суддів Запорізького апеляційного суду у яких би не застосовувалось додаткове стягнення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 21.05.2024, ТСЦ 7142, зберігати згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1086.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов