Справа № 455/2171/25
Провадження № 3/455/1241/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2025 року м.Старий Самбір

Cуддя Старосамбірський районний суд Львівської області Івасенко С.М.,

за участі

секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,

захисниці - адвоката Задорожна В.О. ( в режимі відеоконференції)

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2025 року о 16 годин 07 хвилини в м. Добромиль, вул. Січових Стрільців, 4, Самбірського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер 6820 ( прилад ARLJ -0186), результат тесту 2,35 проміле. Не погодився з результатами огляду та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судове засідання 08 грудня 2025 року року, після перерви, з`явилася захисниця ОСОБА_1 , адвокат Задорожна В.О. (в режимі відеоконференції).

ОСОБА_1 в судове засідання 08 грудня 2025 року не з`явився, був повідомлений належним чином СМС повідомленням на номер телефону, який зазначила його захисниця в заяві від 03.12.2025 року, яке отримав 03.12.2025 року. 08.12.2025 року захисниця подала завірену нею копію заяви ОСОБА_1 про розгляд прави без нього та про закриття ппровадження у справі у зв`язку з відсутністбю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Задорожна В.О., впродовж судового розгляду стверджувала, що в діях її підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки її підзахисний не керував транспортним засобом, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху, а тому у нього і не було обов`язку проходити перевірку на стан сп`яніння. Доказів, які б поза розумним сумнівом, доводили протилежне поліція не надала.

Звертає увагу на такі ключові моменти:

-відсутні докази законності зупинки транспортного засобу та факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в час та місці, зазначеному в протоколі;

-знаходження за кермом транспортного засобу , який не є в стані руху, особою в нетверезому стані, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП;

-дружина ОСОБА_1 визнала, що саме вона перебувала за кермом автомобіля;

-у протоколі містяться дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, у зв`язку з чим не розкрито суть та ознаки складу вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-порушено ст. 256 КУпАП в частині роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України;

-відсутнє підтвердження документування складання акта огляду ОСОБА_1 на місці події;

-в рапорт внесено абсолютно недостовірну інформацію про обставини зупинки транспортного засобу;

-працівниками поліції не дотримано порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, вчиненого повторно, оскільки відсутня довідка про повторність правопорушення;

-зміст події, зафіксований у протоколі, не містить ознак повторності;

-час , зафіксований на роздруківці тестування на алкоголь, та час, зазначений у направленні на огляд водія транспортного засобу свідчить, що результати тестування не належать ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, в тому числі відеозаписи з відеореєстратора та нагрудних камер, заслухавши пояснення захисника, перевіривши її доводи, висную про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зазначеними положеннями нормативних актів передбачено обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів, тобто тих осіб, які на час зупинення керували транспортними засобами, а також тих, щодо яких наявні докази такого керування безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження такого огляду.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №481290 від 12.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 12.10.2025 року керував транспортним засобом марки Skoda OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер 6820 ( прилад ARLJ -0186), результат тесту 2,35 проміле. Не погодився з результатами огляду та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 а Правил дорожнього руху України відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

- у рапорті поліцейського СРПП ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 12.102025 року про те, що відповідно до ст. 266 КУпАП відеофіксація проводилася до закінчення оформлення адміністративних матеріалів.

- у роздруківці результатів тестування на алкоголь згідно з якою при застосуванні приладу Драгер Алкотест 6820 у ОСОБА_1 виявлено показник алкоголю 2,35 %;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому викладено результат огляду ОСОБА_1 - позитивний 2,35%.

-в постанові судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.07.2025 року по справі № 455/902/25 про те, що ОСОБА_1 17.07.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 10 вересня 2025 року;

-в довідці заступника начальника ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області про те, що постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 17.07.2025 року по справі № 455/902/25 , яка набрала законної сили 10.09.2025 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП. За відомостями «ГСЦ Посвідчення водія» ІТС »Інформаційний портал НП України» 15.09.2016 року в ТСЦ 4648 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 ,яке згідно постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.09.2025 року №455/902/25 підлягає вилученню.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозаписів, із яких вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля марки Skoda OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , з водійського місця вийшов ОСОБА_1 . ОСОБА_1 говорив, що не керував транспортним засобом, а керувала дружина, яка не має прав та лише проходить навчання з водіння. Намагається домовитися з поліцейськими, пропонував різні варіанти «вирішення» питання. Врешті підтверджує, що їхав заднім ходом, бо жінка заїхала не в той поворот. Дружина ОСОБА_1 теж запропонувала свій варіант «вирішення» питання. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння бо є його ознаки. ОСОБА_1 знову зазначив, що лише здавав назад, просив дати йому попередження, бо в іншому випадку йому буде непереливки. Після телефонного дзвінка, погодився пройти текст на стан алкогольного сп`яніння, однак довго зволікав, як з`ясувалося був на зв`язку із своєю захисницею та консультувався щодо подальших дій. Своєму співрозмовнику теж підтвердив, що дружина була за кермом, а він лише сів, щоб здати назад. Врешті здав тест, результат - 2,35 проміле. З результатом не погодився, однак відмовився їхати в лікарню з причин небажання залишати дружину одну.

Погоджуюся з позицією захисту, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 , а під`їхали, коли транспортний засіб стояв із ввімкненою аварійною світловою сигналізацією. Однак сам ОСОБА_1 неодноразово, без примусу, повідомляв, що безпосередньо перед зустріччю з працівниками поліції здійснював рух автомобілем заднім ходом. Про факт, що саме він здійснював рух автомобілем заднім ходом, ОСОБА_1 повідомив ( як з`ясувалося в судовому засіданні) своїй захисниці, з якою консультувався в телефонному режимі. Тобто ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом безпосередньо перед пред`явленням працівниками поліції вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння. Звертаю увагу, що настання відповідальності за ч. 130 КУпАП не залежить від часу керування ( одна секунда чи одна година) так і від метражу руху ( 1 метр чи 100 км). Врешті, намагання ОСОБА_1 «вирішити» питання сприймаю як розуміння ним протиправності своїх дій. Особа, яка впевнення в своїй правоті, так себе вести не буде.

Не погоджуюся з позицією захисниці про суперечність фабули інкримінованого ОСОБА_1 діяння. Поліцейський у протоколі вказав, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння. Тому правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 як порушення п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки особа пройшла тест на місці події, не погодилася з результатом, але в лікувальний заклад їхати відмовилася. Також твердження адвокатки, що до матеріалів не додано довідки про повторність не відповідає дійсності, адже така довідка наявна в матеріалах справи і захисниця, знайомлячись із документами, не могла її не помітити.

На відео зафіксовано факт ознайомлення з правами після складання протоколу орієнтовно в 17:18. Окрім того, як з`ясовано в захисниці саме з нею контактував ОСОБА_2 під час процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та отримував належну правову допомогу. Пройти огляд на стан сп`яніння є обов`язком особи, а не його права. Результат тесту залежить виключно від факту вживання чи не вживання алкоголю.

Недоліки, невідповідності чи порушення, на які вказувала адвокатка Задорожна В.О. не спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУПАП, в діях її підзахисного. Факт повторності правопорушення підтверджено довідкою ВП №1 Самбірського РВ поліції та копією постанови судді по справі № 455/902/25.

Посилання на розбіжність у часі, відображеному на направленні на огляд водія транспортного засобу та на роздруківці тестування на алкоголь також не є тим спроможним доводом, який заперечує сам факт вчинення того адміністративного правопорушення, прояке йдеться. Така розбіжність є незначною, в межах декількох хвилин. Результат тестування та відмова від проходження огляду у медичному закладі зафіксовано на відео.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства. Його складено та підписано уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Дані протоколу узгоджуються із зафіксованими результатом тестування на алкоголь, незгодою з результатом та відмовою проїхати в медичний заклад. Є належними та допустимими, тому ставлю їх в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Погоджується з захисницею, що робота та фіксування її результату поліцейськими не були бездоганними та ідеальними. Однак виявлені недоліки не дають підстави ігнорувати відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі після незгоди з результатами огляду на місці події.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання судді є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За встановлених обставин, притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відповідає зазначеним завданням.

Обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 34 КУпАП, не встановила.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до статті 35 КУпАП, не встановила.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч. 2 ст. 317-1 КУпАП).

Відповідно до постанови судді Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом. Постанова набрала законної сили 10.09.2025 року. Невідбута частина зазначеного стягнення станом на 08 грудня 2025 року, тобто на день винесення цієї постанови становить 9 місяців 2 дні, які і підлягають приєднанню до обраного ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, за правилами ст. 30 КУпАП.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами із застосуванням положень ч. 3 ст. 30 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, обраного ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2025 в частині позбавлення права керування транспортними засобами на один рік та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 9 ( місяців) місяців 2 ( два) дні без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській області /Львівська область/ 21081300, ЄДРПОУ отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0013001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.М. Івасенко