ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1383/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

при секретарі Шевченко Д.В.,

за участі

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Гур`єва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Гур`єва А.А. на постанову судді Салтівського районного суду міста Харкова від 03 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що 30 листопада 2024 року о 01 годині 13 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по шосе Салтівському, 133 в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №3377, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні відповідно до протоколу серії ЕПР1 №186770 від 02.12.2024 не визнає.

Зазначив, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, має дві форми відмова від проходження огляду та керування в стані сп`яніння.

Звертає увагу, що доведенню підлягає дві обставини: перебування у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом в такому стані.

ОСОБА_1 не заперечує той факт, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, також не заперечує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та разом з працівниками поліції прибув до медичного закладу для проходження такого огляду.

Однак сторона захисту заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зауважив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Зазначив, що з відеозапису з відеореєстратору, доданого до протоколу, убачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 стоїть на узбіччі із увімкненими фарами без ознак руху та взагалі транспортний засіб був заглушений.

З відеозаписів з бодікамер поліцейських убачається, що в процесі діалогу між поліцейськими та ОСОБА_1 стало відомо, що два колеса транспортного засобу, в якому сидів ОСОБА_1 були пробиті, відповідно рух був неможливий.

Зауважив, що відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення поліцейськими велася не з моменту початку виконання ними службових обов`язків, а велась вже коли працівники поліції безпосередньо спілкувалися з ОСОБА_1 та запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилався на те, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» установити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене в принципі не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 30 листопада 2024 року о 01 годині 13 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по шосе Салтівському, 133 в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №3377, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 30 листопада 2025 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу здійснювали патрулювання міста Харків.

На шляху прямування, інспектор поліції помітив транспортний засіб, який зупинився на узбіччі дороги.

Світло фар спочатку горіло дуже яскраво, потім світло змінилось на менш інтенсивне за яскравістю.

В подальшому екіпаж поліції під`їхав до транспортного засобу, який вже стояв, двигун був ввімкнений, за кермом перебував ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 жодних заперечень з приводу керування транспортним засобом не зазначав.

Поліцейський повідомив водієві про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водієві пройти огляд, водій погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я, результат позитивний (арк. 7)

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши результат огляду ОСОБА_1 , інспектором було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи сторони захисту про необхідність закриття провадження у справі.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

Крім того, водій не був позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гур`єва А.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Салтівського районного суду міста Харкова від 03 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева