Справа № 192/2568/25
Провадження № 3/192/1020/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановила:

До суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 41 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, судова повістка була направлена Укрпоштою.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, у даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор ТОВ «Пальміра», вчинив порушення, виявлене у період з 02.09.2025 по 03.09.2025 під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ТОВ «ПАЛЬМІРА», будучи посадовою особою відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: відповідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування списку працівників Товариства станом на 02.09.2025 підприємство має 5 працівників, a саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому, згідно наданих до перевірки відомостей нарахування заробітної плати працівникам Товариство за серпень місяць 2025 року заробітна плата нарахована 2 працівникам ( ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ). Даних щодо обліку робочого часу в серпні місяці 2025 року та нарахування заробітної плати за серпень місяць 2025 року чотирьом працівникам ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) - не надано, що вважається за відсутнє. Аналогічна ситуація склалась і в попередні місяці перевіряємого періоду. З огляду на викладене, ТОВ «Пальміра» не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку, чим порушено вимоги частини другої статті 30 Закону №108, що призвело до порушення вимог частини першої статті 7 Закону №2136-XI.

Під час проведення перевірки ТОВ «Пальміра» встановлено порушення вимог частини першої 115 К3пП України та частини першої статті 24 Закону № 108 щодо строків виплати заробітної плати (невиплата заробітної плати станом на 02.09.2025 за серпень 2025 року) та наявності заборгованості із виплати заробітної плати за період з вересня 2024 року по липень 2025 року, чим порушено вимоги частини першої 115 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону №108, не виплата остаточного розрахунку при звільненні в день звільнені та невидача звільненому працівнику копії наказу (розпорядження) про звільнення, письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні, не проведення індексації заробітної плати найманим працівникам, чим порушено частину 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону №108, статті 83 КЗпП України та статті 24 Закону №504 щодо нарахування компенсації за невикористані дні відпустки при звільненні. що призвело до порушення частини першої статті 10 Закону № 2136-1X.

30.11.2024 наказом від 30.11.2024 № 10 було звільнено ОСОБА_8 , остаточний розрахунок в сумі 23408,44 грн., в тому числі і грошова компенсація за невикористані дні відпустки нарахована в сумі 5068,85 грн., станом на 02.09.2025 - не виплачено, чим порушено вимоги статті 24 Закону №504 та абзац четвертий частини першої статті 12 Закону № 2136.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, у період з 02.09.2025 по 03.09.2025 під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ТОВ «ПАЛЬМІРА», будучи посадовою особою відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: 02.09.2025 інспекторами праці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час перевірки ТОВ «Пальміра» було встановлено 1 працівника на ім?я ОСОБА_11 (прізвище не зазначив), який виконував роботу без оформлення трудових відносин (працював перший день, здійснював роботу по огляду комбайна для майбутнього його ремонту на прохання ОСОБА_1 (керівника ТОВ «Пальміра»).

Статтею 21 К3пП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов?язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов?язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці. необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною другою статті 2 КЗпП України визначено, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі. організації або з фізичною особою.

Обставини свідчать про те, що одного працівника на ім?я ОСОБА_11 (прізвище не зазначив) виконував роботу на користь Товариства, фактично був допущений без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги частини першої статті 21 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору. Перевіркою встановлено, що 02.09.2025 було допущено до роботи працівника на ім?я ОСОБА_11 (прізвище не зазначив) без укладення трудового договору та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги частини 4 статті 24 К3пП України та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником» від 17.06.2015 №413.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується такими доказами, дослідженими судом:

протоколом про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2025 року № ПС/ДН/28975/025396/П/ПТ/1, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 41 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 ;

протоколом про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2025 року № ПС/ДН/28975/025396/П/ПТ, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 3 ст. 41 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 ;

актом від 03 вересня 2025 року № ПС/ДН/28975/025396 складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду ТОВ «Пальміра» ().

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 41 КУпАП, повністю доведена і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена санкцією ч. 3 ст. 41 КУпАП, є більш серйозним, ніж адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП, тому на ОСОБА_1 потрібно накласти стягнення в межах санкції статті ч. 3 ст. 41 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує особу порушника, ступінь його вини, характер вчинених адміністративних правопорушень, те, що він притягається до адміністративної відповідальності за вчинення декількох порушень вимог законодавства про працю, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті ч. 3 ст. 41 КУпАП, у розмірі п`ятисот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8840 грн, та відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1, ч. 3 ст. 41 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ч. 3 ст. 41 КУпАП, у виді штрафу у розмірі п`ятисот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук