ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/145/25

Номер провадження 3/495/101/2025

14 листопада 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09.01.2025 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №580175 від 06.01.2025 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення із таким формулюванням: вона 26.12.2024 року о 03:40 год. в місті Білгород-Дністровський по вулиці Кишинівська, керувала автомобілем марки «Хюндай» д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що супроводжується різким запахом алкоголю с порожнини рота, почервонінням очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

12.09.2025 року адвокат Биковський В.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення ряду доказів та виклик свідків.

Постановою від 03.10.2025 року клопотання захисника задоволено частково, викликано для допиту в якості свідків: лікаря-терапевта Білгород-Дністровської міської лікарні ОСОБА_2 та поліцейського ВРПП Білгород-Дністровського РВП старшого сержанта поліції Кузьму Крецу.

14.11.2025 року адвокат Биковський В.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказане клопотання обґрунтовує тим що, з доданих працівниками поліції доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 не долучено доказів про відмову останньої від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Так, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у лікарському закладі ОСОБА_1 не відмовлялась та надала таку згоду. У медичному закладі ОСОБА_1 дала згоду на відбір зразку біологічного середовища у вигляді крові, що є не відмовою від проходження огляду у медичному закладі.

Окрім того, найого думку, довідка видана начальником сектору АП майором поліції Заремба Н. відповідно до якої згідно відомостей бази ІПНП «Цунамі» ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, про що 06.01.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення ААД №580175 не має ніякого відношення до його клієнтки ОСОБА_1 .

У судовому засідання ОСОБА_1 та її адвокат Биковський В.Д. просили закрити провадження у справі з підстав, які зазначені у раніше поданому клопотання про закриття кримінального провадження.

У судовому засідання свідок лікар-терапевт ОСОБА_2 пояснив, що у нього є вказівка від керівництва, про те, що за проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, шляхом відібрання зразків крові необхідно платити у день такого відібрання, а не після лабораторних досліджень та встановлення вини особа, яка проходить такий огляд.

При цьому така оплата має бути здійснена незалежно від того чи особа направляється для огляду працівником поліції чи в порядку самозвернення.

На питання адвоката Биковського В.Д. як має діяти в такій ситуації лікар, адже Інструкціяпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735 (надалі Інструкція)передбачає інший порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, свідок ОСОБА_2 сказав що цього не знає, всі питання необхідно адресувати до керівництва лікарні, а не до нього.

Заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу у чинній на час вчинення правопорушення редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до санкції вказаної норми, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 23 Кодексу метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Так, адміністративні матеріали, які надійшли до суду складаються з: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №580175 від 06.01.2025 року; рапортом; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №202 від 26.12.2024 року; довідкою начальника сектору АП майора поліції Наталі Заремби в якій зазначено, що згідно відомостями бази ІПНП «Цунамі» ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП про що 06.01.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №580175; дисками з відеозаписами.

Досліджені судом зазначені вище докази не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні досліджено доказ відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На відеозаписі факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Хюндай» не зафіксовано, більш того, на відео не зафіксовано взагалі подій 26.12.2024 року, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №580175, на відео зафіксовано лише перебування ОСОБА_1 вже у приміщенні лікарні.

Окрім того, на відео вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в приміщенні лікарні, проте зафіксовано згоду останньої на проходження такого огляду у цьому ж медичному закладі та відповідно відбору крові, що й було зроблено медичними працівниками.

Крім того, генеральний директор комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_4 на адвокатський запит надав відповідь про те, що у ОСОБА_1 здійснено відбір крові, але у зв`язку з відсутністю оплати за дослідження, зразки були утилізовані після закінчення терміну зберігання 30.03.2025 року (акт утилізації №3).

Суд наголошує, що розділом ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції не передбачено обов`язку особи, яка підлягає проходженню огляду здійснювати оплату за проведення такого огляду.

Поліцейський ВРПП Білгород-Дністровського РВП старший сержант поліції Кузьма Крецу, який складав протокол у судове засідання для дачі пояснень не з`явився.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного обстеження на місці зупинки, однак суд наголошує, щовідповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим, протокол не містить відомостей про наявність двох свідків, які були присутні під час можливої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду;як вже раніше зазначалося, матеріали відеозапису також не містять відомостей про факт такої відмови від проходження огляду.

Також, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений старшим сержантом поліції Кузьма Крецу відсутні відомості щодо свідків огляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, досліджені судом відеозаписи не містять, ані моменту зупинки транспортного засобу про який йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення під керуванням ОСОБА_1 , ані руху транспортного засобу в той момент, коли ОСОБА_1 перебувала за кермом останнього до зупинки.

Таким чином, будь-яких належних доказів, зокрема долученими до протоколу відеозаписами, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та її зупинення працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Крім того, суду не зрозуміло з яких причини працівниками поліції не долучено до матеріалів справи висновок проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, подія яка буду зафіксована на відеозапис.

Відсутність у справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить обов`язкової складової - об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 Кодексу мав надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення; зокрема відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно ст. 62 Конституції України де закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Відповідну позицію висловив у своїй постанові Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а у адміністративному провадженні № К/9901/20742/18, ненадання інспектором поліції можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 9, 124, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

провадження у справі №495/145/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.В. Гелла