Справа № 587/4475/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що місце ДТП навмисно не покидав. Винним вважає водія іншого транспортного засобу ОСОБА_2 , якого згідно з постановою Сумського районного суду Сумської області від 29 вересня 2025 року (справа №587/4474/25) притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн за порушення п. п. 13.1, 13.3 ПДР. Наголошував, що він рухався по своїй смузі, інших автомобілів не обганяв, швидкості не перевищував, а навпаки намагався максимально уникнути зіткнення з автомобілем Volkwagen Golf, почавши блимати денним світлом фар водію ОСОБА_2 , щоб привернути увагу та попередити водія про небезпеку, тому почав гальмувати, щоб уникнути зіткнення в той час, коли ОСОБА_2 здійснював обгін автомобіля, виїхавши йому на зустріч і не закінчивши повністю маневр. Саме такі його дії допомогли уникнути більш тяжких наслідків. Коли вони роз`їжджались, по звуку здалось, що ніби відбулось зіткнення, зупинився, оглянув свій автомобіль, пошкоджень не виявив, побачив, що водій іншого автомобіля також зупинився на узбіччі зі своєї сторони метрів за 200 від нього, той водій в його бік не дивився і не підходив до нього, тому він вважав, що ніякої події не відбулось, почекав ще хвилин 10, сів в своє авто і поїхав в м. Суми, щоб надати допомогу доньці дружини відкрити вхідні двері квартири, які не відкривались. Вже пізніше йому зателефонували працівники поліції і повідомили, що він залишив місце ДТП, після чого він прибув на їх виклик. Своєї вини не визнає, вважає, що в усьому винен водій іншого автомобіля. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Нежевело В. В. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху, а настання дорожньо-транспортної пригоди відбулося не з його вини, а з вини іншого водія - ОСОБА_2 , який керував автомобілем Volkwagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_3 . Також просила визнати неналежним, недостовірним та недопустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він містить ряд недоліків та порушень чинного законодавства щодо порядку заповнення та його змісту. Просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є донькою цивільної дружини ОСОБА_1 , в той день 13 вересня 2025 року десь з 13 год. 00 хв. почала телефонувати матері, щоб вони приїхали і допомогли їй, оскільки у неї закрились двері і вона ніяк не могла їх відкрити. Потрібно було вийти в аптеку, придбати ліки, дуже болів зуб. Приблизно о 17 год. 30 хв. батьки звільнились, приїхали, мати перебувала в машині, а ОСОБА_1 в цей час відчинив двері упродовж 30 хвилин і вони поїхали. Про те, що відбулася така подія, вона вже дізналась наступного дня.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком. Пояснила, що 13 вересня 2025 року о 16 год. 40 хв. в с. Степанівка біля заправки «Маршал» вони їхали з городу із с. Степанівка до м. Суми. На зустріч їхало дві машини, задня обганяла передню, чоловік блимнув світлом, попередив цим зустрічне авто, різко загальмував, і вона почула звук ніби в скло потрапив камінець. Після цього чоловік зупинився, оглянув своє авто. Водій іншого транспортного засобу теж зупинилась за 200 метрів від них. До цього зателефонувала її старша донька, повідомила, що в неї болить зуб, але вона не може вийти із квартири, бо зламався замок. Тому, почекавши на узбіччі 15 хвилин, побачивши, що ніхто до них не підходить, вони поїхали в бік м. Суми. Коли вже були у доньки та ремонтували замок, десь через 30-40 хв. чоловіку зателефонували працівники поліції, після чого вони повернулись на місце події. Зазначила, що її чоловік нічого не порушував, їхав по своїй полосі, а навпаки здійснив всі дії, щоб уникнути зіткнення та відвернути тяжкі наслідків.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нежевело В. В., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2025 року серії ЕПР1 №452923 та доданими до протоколу матеріалами, а саме: рапортом (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5), поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 6), оптичним диском (а.с. 7-8).
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.
У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, за змістом вказаних положень ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний чекати прибуття працівників поліції, або у разі взаємної згоди водіїв - прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею, або має право залишити місце ДТП у разі складення водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).
При цьому суддя враховує, що відповідно до загальних положень ПДР, п. 1.3 вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
З урахуванням вищезазначеного суддя дійшла висновку проте, що доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, 13 вересня 2025 року не вчиняв дій, спрямованих на свідоме залишення місця ДТП, оскільки вважав, що такого ДТП фактично не було, жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.10.а ПДР та не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, враховуючи передбачений ПДР обов`язок водія залишитися на місці пригоди.
Сам ОСОБА_1 не заперечує, що він 13 вересня 2025 року керував транспортним засобом Volkwagen Passat та того дня відбулась подія, схожа на ДТП, але він не розібравшись у ситуації, не підійшовши до іншого учасника ДТП, через 10 хв. покинув місце пригоди, хоча мав такий обов`язок сповістити працівників поліції або скласти Європротокол.
Із переглянутих у судовому засіданні відеозаписів суд також установив, що по прибуттю на місце події, працівники поліції вживали заходів з метою встановлення місця перебування іншого учасника ДТП. В подальшому ОСОБА_1 повернувся на місце події, зазначивши, що ДТП мало місце через порушення ПДР саме іншим учасником, а не ним. Тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.
Свідчення свідків суд не бере до уваги, оскільки такі покази не спростовують факту, що ОСОБА_1 покинув місце пригоди.
Доводи захисника про визнання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП недопустимим по тій причині, що в протоколі не зазначені свідки, суд не вважає переконливими, так як само по собі не внесення в протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відомостей щодо свідків не свідчить про допущення працівниками поліції таких порушень, які б свідчили про неможливість врахування даних адміністративного протоколу, як недопустимого доказу, враховуючи, що місце ДТП було зафіксовано на технічний засіб відеозапису, про що зазначено в п. 10 вказаного протоколу. Відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських, суду не надано, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено, тому твердження сторони захисту про зворотне не заслуговують на увагу.
Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 122-4 КУпАП залишення водієм транспортного засобу в порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в межах, передбачених санкцією статті, що вважає достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 279-280, 283-284, 294 КУпАП, суддя
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей