Провадження № 3/344/5457/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий за ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Вказані адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 30 червня 2025 року у період часу з 12:20 год. по 12:30 год., ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Сімі», що по вулиці Довженка, 21-Б у селі Крихівці Івано-Франківської МТГ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей загальна вартість яких становить 819 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень, 42 копійки без ПДВ.

Окрім того, 08 липня 2025 року, близько 15 години 52 хвилини ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «EВА» ТОВ «РУШ», що по вулиці Слобідська, 2 у місті Івано-Франківськ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей, а саме: парфуми «Dolce & Gabbana Anthology L'Imperatrice», ємкістю 50 мл. загальна вартість яких становить 2 719 (дві тисячі сімсот дев`ятнадцять) гривень 20 копійок без ПДВ.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , якій судом роз`яснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовилася та вказала, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та дала пояснення які підтверджують обставини та відповідають опису подій, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, щиро каялась, просила суворо не карати та призначити їй стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні заявила клопотання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки нею такі обставини не оспорюються та просила обмежитися її поясненнями.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийшов до наступних висновків.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин судом встановлено порядок дослідження доказів у даній адміністративній справі та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою. Зауважень щодо правильності складання протоколу та достовірності відображеної в ньому інформації ОСОБА_1 у судовому засіданні не висловлювала.

Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративних правопорушень, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.2 ст.51 КУпАП, за якими складено протоколи.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у суду відсутні сумніви у добровільності позиції ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що вина у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна, яке на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян шляхом крадіжки.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

А тому враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, з метою виконання вимог ст.1 КУпАП суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.2 ст. 51 КУпАП та із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.51, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справу єдиний унікальний номер 344/17576/25, провадження справи номер 3/344/5457/25 та справу єдиний унікальний номер 344/17580/25, провадження справи номер 3/344/5458/25.

Об`єднаним справам присвоїти єдиний унікальний номер 344/17576/25, провадження справи номер 3/344/5457/25.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 51 КУпАП.

Із врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук