П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, оператор АЗС «Amic», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 24.11.2025 надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Громадянка ОСОБА_1 з`явилася до суду, разом із сином ОСОБА_2 . В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, суддя встановила таке.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків визначено в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину;

Крім того забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Виховання дітей є головним моральним і правовим обов`язком батьків. І від того, як батьки виконують свої обов`язки повною мірою залежить увесь процес розвитку дитини, а відповідно і її формування, становлення як людської особистості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 24.10.2025 мати ОСОБА_1 неналежним чином виконувала обов`язки передбачені ч. 1,2 ст. 150 СК України по вихованню малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній 24.10.2025 року близько 15 год перебуваючи поблизу вул. Некрасова 46 в м. Біла Церква, образливо чіплявся, а саме вчинив штовханину відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол серії ВАД №968597 від 10.11.2025).

До матеріалів справи додано письмові пояснення заявниці ОСОБА_4 , від 25.10.2025, де вона повідомила, що її син ОСОБА_3 гуляв разом з другом ОСОБА_5 у дворі будинку АДРЕСА_3 . До них підійшли троє хлопців, які почали чіплятися до ОСОБА_6 , щоб той віддав кросівки, які нібито вкрав. Один з хлопців підійшов до ОСОБА_6 та загнув руку, кинувши хлопця на землю. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вирішили піти додому, однак хлопці їх переслідували. Далі діти попросили допомоги у знайомих бабусь. ОСОБА_9 їх наздогнали і почали розповідати бабусям, що це їхні кросівки та ОСОБА_7 має їх віддати. Одна з жінок провела ОСОБА_10 додому, хлопчик був у сильному стресі, не міг говорити, дуже плакав та не міг заспокоїтися. Дитина боїться гуляти на вулиці та ходити до школи.

ОСОБА_11 у своїх письмових поясненнях підтвердив, що до них підійшли троє невідомих хлопців, які вимагали у ОСОБА_6 віддати кросівки, які нібито належали одному з них. Один з хлопців вдарив ОСОБА_10 , після чого він з ОСОБА_12 попрямував в бік дому. Хлопці попросили дорослих про допомогу та захист, тому одна з жінок провела ОСОБА_10 додому, оскільки він був дуже наляканий.

Поліція встановила особи нападників, якими виявилися ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що він побачив, що в ОСОБА_6 такі ж кросівки як в нього, тому він сказав їх зняти та віддати. Додав, що він з друзями не змушував силою їх знімати. Далі ОСОБА_15 побіг за ОСОБА_12 , повалив на землю та вдарив ногою. Він з ОСОБА_16 був осторонь. ОСОБА_15 переслідував ОСОБА_10 до двору сусіднього будинку та про щось розмовляв з жінками, які намагалися розібратися у ситуації. Він бачив, як одна з жінок провела ОСОБА_10 додому. Сам ОСОБА_17 не застосовував фізичної сили до ОСОБА_6 , пояснив свої дії як жарт, про що повідомив у судовому засіданні.

З письмових пояснень ОСОБА_18 встановлено, що ОСОБА_19 застосовував фізичну силу та примушував ОСОБА_20 зняти та віддати кросівки.

ОСОБА_21 зазначив у свої поясненнях, що ОСОБА_17 словесно вимагав віддати кросівки, однак не бив ОСОБА_10 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що провела із сином виховну розмову та сподівається, що він зробив для себе належні висновки. Сам ОСОБА_17 підтвердив, що більше так робити не буде.

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Виховання дитини, її моральний, етичний та соціальний розвиток є прямим і безумовним обов`язком батьків, визначеним ст. 150 Сімейного кодексу України. Саме на батьків покладено відповідальність за формування у малолітньої особи усвідомлення меж допустимої поведінки, поваги до прав інших людей та розуміння наслідків протиправних дій. Від того, наскільки послідовно та належно виконуються ці обов`язки, залежить здатність дитини правильно оцінювати власні вчинки та уникати дій, що можуть завдати шкоди іншим.

Матеріали справи свідчать, що дії малолітнього сина, які полягали у вимаганні зняття взуття, переслідуванні та участі в ситуації, що спричинила психологічну травму іншій дитині, є наслідком недостатнього формування в нього усвідомлення недопустимості агресивної поведінки. Такі вчинки вказують на те, що батьками не забезпечено належного виховного впливу, спрямованого на розвиток у дитини розуміння меж власної поведінки, поваги до гідності ровесників та здатності розпізнавати протиправність подібних дій.

Отже, невиконання матір`ю своїх виховних функцій у частині формування свідомої, орієнтованої на законопослушність поведінки дитини перебуває у прямому причинному зв`язку з учиненими малолітнім діями. Така неналежна реалізація батьківських обов`язків створила умови, за яких дитина не усвідомила неправомірність свого вчинку, що свідчить про наявність у діях матері ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, суддя дійшла висновку, що стягнення у вигляді попередження, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 184, 221, 283-285, 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК