Справа № 713/3341/25
Провадження №3/713/1450/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26.11.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю. за участі секретаря судових засідань Матейчук-Степан Л.Ю., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Цибульського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вижниця в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 не працюючого,

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.204-2 ч.1, ст.185-10 ч.2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 03.10.2025 року о 16.20 год., був виявлений разом гр ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в контрольованому прикордонному районі на околиці населеного пункту Фальків, що на території Берегометської ОТГ, Чернівецької області в напрямку 724 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України , які рухалися в бік державного кордону , чим порушив вимоги ст.9.12 Закону України від 04.11.1991 року «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 03.10.2025 року о 16.20 год., був виявлений разом гр ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в контрольованому прикордонному районі на околиці населеного пункту Фальків, що на території Берегометської ОТГ, Чернівецької області в напрямку 724 прикордонного знаку, на відстані 1000 метрів від лінії державного кордону за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію та скоїв злісну непокору законним вимогам представникам Державної прикордонної служби, а саме не зупинилися , намагався вдатися до втечі. Однак були затримані.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні , вину не визнав вказував, що поїхав відпочивати у с.Мигове. Заблукав тому опинився у Фалькові. Показання працівникам прикордонної служби давав під їх тиском.

В судовому засіданні захисник , просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, в протоколі зазначено посилання на ст..ст. 9,12 ЗУ «Про Державний кордон України» який не визначає відповідальності за порушення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

На долученому відео до справи де ОСОБА_1 надає пояснення ним не вказано часу та місця а також не зазначено дати коли дане відео фіксувалося та коли як зауважив ОСОБА_1 у нього виявися намір на перетин кордону, на відео ОСОБА_1 не повідомляє про незаконність перетину, на відео не зафіксовано дату та час а також місце нібито перетину кордону, на відео не зафіксовано саму дату проведення фіксації, коли саме та в яке число дане відео було вчинено не зрозуміло. ОСОБА_1 заперечує проти відео яке долучено до справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано взагалі в чому була інкримінована незаконність перетину кордону, не зазначено «без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади» В протоколі вказано про спробу перетину в той же час ОСОБА_1 не зауважував на спробу не зазначав про спробу перетину кордону, не визнавав вини у спробі перетину, на відео проти якого заперечує ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю даних коли саме воно було складено вказав про намір перетину, а не про спробу. Відео докази про спробу перетину кордону ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Протокол було складено не уповноваженою особою оскільки ОСОБА_4 є лише інспектором посада якого не передбачена даним пунктом як уповноваженого для складання протоколу, крім того дана особа не є начальником відділів.

Сестра ОСОБА_1 , ОСОБА_5 після телефонної розмови подала відповідну заяву до правоохоронних органів зауважуючи на тому, що згідно ОСОБА_1 здійснюється з боку працівниками прикордонної служби тиск.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 його захисника , дослідивши матеріали прави , приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено і будь-яких переконливих доказів по даній справі щодо вчиненого останнім правопорушення, суду надано не було.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Крім того відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2 та ст.185-10 ч.2 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 03.10.2025 року, зміст та форми яких відповідають вимогам ст.256 КУпАП та іншими матеріалами справи, які здобуто законим шляхом та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Відповідно до розділу 2 ч.2 п.1 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення затверджених Наказ Міністерства внутрішніх справ України 18 вересня 2013 року № 898

(у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046). Складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, мають право: військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань;

Тобто дане положення спростовує доводи захисника про те, що інспектор ОСОБА_4 не має права складати протокол про адміністративне правопорушення.

Тому судом встановлено, що вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 , роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має та іншими матеріалами справи, а саме фототаблицею з маршрутом .

Також до матеріалів надано пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в якому вказували, що мали намір перетнути кордон , саме ОСОБА_1 запропонував перетнути державний кордон незаконним способом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Крім того до матеріалів справи надано роздруківку маршруту , яким рухалися ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в сторону державного кордону , маршрут знаходився у мобільному телефоні ОСОБА_1 .

Все сукупності дає підстави для висновку, що у ОСОБА_1 , був наявний умисл на незаконний перетин кордону.

Крім того, адміністративна відповідальність за ст. 204-1 ч.2 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованому йому адміністративного правопорушення слід розцінювати, як спосіб свого самозахисту з метою покращення свого становища та уникнення відповідальності за фактично вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи захисника, не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 204-1 ч.2 та ч.2 ст.185-10 КУпАП за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративних правопорушень.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми. При цьому, матеріали справи, в тому числі й відеозаписи, не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників прикордонної служби було необ`єктивне ставлення.

Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами , на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 03.10.2025 року за участю ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 ч.2 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу з застосуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Керуючись ст.ст,284,285,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.204-2 ч.1, ст.185-10 ч.2 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Роз`яснити , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Вижницького районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текс постанови виготовлено 26.11.2025 року.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК