Номер провадження: 33/813/1620/25
Номер справи місцевого суду: 522/5366/25
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Щербакової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн. на користь держави.

З вказаної постанови вбачається, що 08.03.2025 року о 01:49 год. в м. Одеса, вул. Преображенська, 68, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265451 від 08.03.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08.03.2025 року о 02:43 год. в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265477від 08.03.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2025 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, єдиний унікальний номер справи №522/5366/25, провадження №3/522/2510/25, об`єднано в одне провадження, зі справою стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (№522/5366/25, провадження №3/522/2516/25), присвоєно єдиний унікальний номер справи №522/5366/25, провадження №3/522/2510/25.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2025 року представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій зазначила, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)у відношенні ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, в один день, а тому представник ОСОБА_1 вважає, що це триваюче правопорушення;

2)працівники поліції спочатку не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а зробили це після того, як пасажир, що перебував у автомобілі повідомив останнім, про те, що їх вже зупиняли працівники поліції та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

3)працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а лише повідомили, що його відсторонено, при цьому залишили його у комендантську годину на вулиці, не пояснивши, як він має дістатися додому;

4)судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

5)водієві не вручалось направлення на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння;

6)працівниками поліції було порушено п. 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як не було складено акт огляду на стан сп`яніння.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Щербакової А.О., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265451 від 08.03.2025 року з якого вбачається, що 08.03.2025 року о 01:49 год., в м. Одеса по вул. Преображенській, 68, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рот, порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 посвідчення водія ВХО отримав 14.11.2018 року;

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 08.03.2025 року ОСОБА_1 було направлено до КНП «ООМЦЛЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: специфічний запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає обстановці, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 08.03.2025 року приблизно о 01:49 год. працівники поліції їхали за транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , який в подальшому було зупинено. Працівники поліції підійшли до автомобіля, та запитали водія з яких підстав він порушує комендантський час. Водій відповів, що був в гостях. Працівники поліції запитали водія чи вижав він алкогольні напої. ОСОБА_1 відповів, що не вживав. У зв`язку із тим, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, працівники поліції запитали водія чи не вживає він чогось забороненого. ОСОБА_1 відповів, що нічого забороненого він не вживає. Працівниками поліції було проведено поверхневу перевірку. Далі ОСОБА_1 дихнув в бік працівника поліції. Працівник поліції сказав, що у нього є всі підстави вважати, що водій перебуває під впливом наркотичних речовин, або у стані алкогольного сп`яніння, а тому він пропонує ОСОБА_1 їхати до медичного закладу. ОСОБА_1 погодився, проте залишити свій автомобіль відмовився, сказав, що без нього нікуди не поїде. Працівник поліції зауважив, що за це буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 сказав, щоб працівник поліції складав що він хоче. Працівник поліції знов зауважив на тому, що з порожнини рота ОСОБА_1 відчувається специфічний запах, і скоріш за все там і алкогольне і наркотичне сп`яніння. ОСОБА_1 сказав, що він порушив, він буде спати у машині і нікуди не поїде. Працівник поліції сказав, що відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Потім ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу. Підписувати його він відмовився. Також ОСОБА_1 було запропоновано надати свої пояснення. Спочатку він хотів їх надати, одна потім сказав, що не буде надавати пояснення;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265477 від 08.03.2025 року з якого вбачається, що 08.03.2025 року о 03:14 год., в м. Одеса по вул. В. Арнаутська, 86, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW X5, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 посвідчення водія ВХО отримав 14.11.2018 року;

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 08.03.2025 року ОСОБА_1 було направлено до КНП «ООМЦЛЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 08.03.2025 року приблизно о 03:14 год. Працівник поліції підходить до транспортного засобу та питає куди зібрався водій, на що він відповідає, що він із пасажиром віддихає. Працівник поліції питає водія, він що не побачив, що проїхав на червоне світло. Водій сказав, що ні, він просто сидить та відпочиває. Тоді, працівник поліції сказав, що можна переглянути відеозапис. Працівник поліції попросив надати свої документи, при цьому цікавився чи є у ОСОБА_1 підстави пересуватися у комендантську годину. ОСОБА_1 відповів, що немає. Працівник поліції зауважив на тому, що у ОСОБА_2 так тремтять руки, що він не може прочитати, що написано у водійському посвідченні. Потім працівник поліції показав ОСОБА_1 відеозапис на якому зафіксовано, як його транспортний засіб проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний) на перехресті, потім припаркувався, і до нього під`їхали працівники поліції. Працівник поліції попередив, що за порушення правил дорожнього руху на ОСОБА_1 буде складено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Далі, працівник поліції говорить, оскільки у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів, що він не бажає їхати, тому відмовляється. Працівник поліції попередив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте ОСОБА_1 сказав, що поліцейський може хоч п`ять разів складати протоколи, він буде відпочивати у своєму автомобілі. ОСОБА_1 сказав, що він може пройти огляд але на місці, на що поліцейський роз`яснив останньому, що такий огляд проводиться виключно у медичному закладі. Після складання протоколу, працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із його правами та обов`язками із змістом протоколу. Підписувати протокол ОСОБА_1 відмовився. Також ОСОБА_1 було повідомлено, що його відсторонено від керування.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п. 1.3. 1.4 Інструкції (тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки згідно до Інструкції огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у закладах охорони здоров`я, яким надано право на його проведення.

Щодо посилань апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено п. 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як не було складено акт огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не дивлячись на те, що працівники поліції пропонували йому неодноразово надати свої особисті пояснення, що було також зафіксовано на відеозаписах.

Одеський апеляційний суд також, зазначає, що вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у відношенні ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, в один день, а тому представник ОСОБА_1 вважає, що це триваюче правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_1 03.08.2025 року о 01:49 год. було вперше зупинено працівниками поліції та складено на нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 було попереджено, що його відсторонено від керування транспортним засобом. Сам ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що він не буде керувати, а буде відпочивати у транспортному засобі. Далі, повторно ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 08.03.2025 року о 03:14 год. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху). Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2025 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження, зі справою стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та присвоєно єдиний унікальний номер справи №522/5366/25, провадження №3/522/2510/25. Судом першої інстанції при винесенні постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності було враховано положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, а тому покарання було призначене у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Посилання апеляційної скарги на те, що працівники поліції спочатку не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, а зробили це після того, як пасажир, що перебував у автомобілі повідомив останнім, про те, що їх вже зупиняли працівники поліції та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заслуговують на увагу з огляду на те, що не спростовують винних дій ОСОБА_1 . Крім того, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 з підстав порушення ним комендантської година, а також правил дорожнього руху, і лише після спілкування із водієм у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, працівниками поліції ОСОБА_1 були повідомлені ознаки наркотичного сп`яніння, які у нього були виявлені: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло.

Щодо посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а лише повідомили, що його відсторонено, при цьому залишили його у комендантську годину на вулиці, не пояснивши, як він має дістатися додому, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п., 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Отже, працівники поліції не повинні були пояснювати ОСОБА_1 , як він має дістатися додому, зважаючи на той факт, що він вже порушив комендантську годину керуючи транспортним засобом після 00:00 год.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачена можливість відсторонення особи від керування транспортним засобом у разі наявності підстав вважати, що така особа перебуває, зокрема у стані наркотичного сп`яніння.

Однак, саме по собі невиконання поліцейськими вимог ст. 266КУпАП у даному конкретному випадку, лише в частині не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не дає підстави ставити під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, оскільки не вчинення правоохоронцями цих дій не впливає на легітимність їх дій у цілому, і не є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було вручено направлення на огляд водія, що є суттєвим порушенням, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з відеозапису встановлено, що він відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку, а тому відсутність доказів вручення даного направлення ОСОБА_1 є логічним та не викликає сумнівів у належному дотриманні поліцейськими вимог законодавства під час проведення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 08.03.2025 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова