Номер провадження: 33/813/2065/25
Номер справи місцевого суду: 946/2033/25
Головуючий у першій інстанції Присакар О. Я.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження

постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,0 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

ОСОБА_1 подано клопотання про проведення розгляду справи призначеної на 24.11.2025 року без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, наведені в клопотання підстави пропуску встановленого строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області винесена 24 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано до суду та відповідно зареєстровано судом 09 жовтня 2025 року, згідно штампу вхідної кореспонденції.

Звертаючись до суду із клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції не отримував та ознайомився з її змістом лише 06 жовтня 2025 року під час розгляду справи № 946/7298/25. В якості доказів до апеляційної скарги долучено копію клопотання про відкладення розгляду справи № 946/7298/25 із відміткою про ознайомлення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні 24.03.2025 року під час розгляду справи по суті, що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та пам`ятки про права особи у справі про адміністративне правопорушення де міститься підпис останнього про ознайомлення з відповідними правами передбаченими положеннями ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо наявності в матеріалах справи розписки ОСОБА_1 про отримання копії даної постанови суду від 24 березня 2025 року та ознайомлення з порядком і строком оскарження постанови. У вказані розписці містяться відомості про дату отримання даної постанови 24 березня 2025 року, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та підпис останнього.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 294 КУпАП передбачена можливість поновлення особі пропущеного строку апеляційного оскарження у випадку наявності обґрунтованих підстав пропуску встановленого строку. Натомість, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності до заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції жодних документів на підтвердження існування поважних причин пропуску встановленого строку надано не було, а наведені скаржником в клопотанні підстави пропуску спростовуються наявними матеріалами справи. Таким чином, з огляду на наведені обставини апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання про поновлення строку у зв`язку із його необґрунтованістю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 279, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова