Справа№464/1383/25
пр.№ 3/464/635/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и л а:

УПП у Львівській області направлено дану справу на розгляд до Сихівського районного суду м.Львова.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, а за змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції п.2.9а ПДР України.

Як регламентовано ст.266 КУАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254843 від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 23.05 год по вул.Стрийська,45 у м.Львові керував автомобілем марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП.

Відповідно до норм КУАП справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами інкримінованого правопорушення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується професійною правничою допомогою захисника ОСОБА_2 та в присутності такої, пояснив, що не погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння з допомогою технічного засобу на місці події, адже спиртного не вживав. У медзакладі теж заперечував проти застосування газоаналізатора, який показав два різні значення у незначний проміжок часу. Просив відібрати в нього відповідні аналізи через те, що страждає хронічним захворюванням і вживає ліки, а технічний засіб за таких обставин не можу бути точним та достовірним. У закладі охорони здоров`я неодноразово вказував, що страждає хронічним захворюванням суглобів та кульгає, що, відповідно, можна помітити неозброєним оком. Сторона захисту просить провадження у справі закрити за відсутності діях складу адміністративного правопорушення через відсутність доказів учинення такого.

Надаючи оцінку указаним аргументам, суд установив наступне.

За положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (у відповідній редакції), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУАП.

За приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки ОСОБА_1 заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, у зв`язку із чим прибув у медичний заклад на визначення стану сп`яніння з використанням біологічного середовища: слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров. Наведене відображено на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських.

За даними висновку щодо результату медичного огляду КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 23 лютого 2025 року за № 000406, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, з урахуванням акта медичного огляду та результату тесту, долучених стороною захисту, наявність стану алкогольного сп`яніння встановлено за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер».

На продемонстрованих у суді відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що спиртного не вживав, хворіє коксоартрозом та систематично вживає ліки, у зв`язку із чим наполягає саме на взятті у нього аналізів біологічного матеріалу.

Усупереч вказаної Інструкції у ОСОБА_1 не відібрано на дослідження біологічний матеріал, а проведено огляд з використанням газоаналізатора «Drager», проти чого і результатів якого останній заперечував. Лабораторне дослідження біологічного середовища не проводилось з незалежних від ОСОБА_1 причин (докази протилежного у матеріалах справи відсутні). Такі дії лікаря закладу охорони здоров`я з урахуванням неодноразового твердження ОСОБА_1 про захворювання не відповідають вимогам чинного законодавства: для продуття газоаналізатора «Drager» не потрібно скеровувати в заклад охорони здоров`я, огляд за допомогою такого технічного засобу можливо проти на місці події, від чого ОСОБА_1 , реалізуючи свої права, відмовився.

Наявність у ОСОБА_1 захворювання деформуючого коксоартрозу зафіксовано діагностикою за результатами рентгенографії кульшових суглобів від 06 червня 2024 року, випискою з медичної карти хворого від 05 вересня 2024 року, консультаційним висновком спеціаліста лікаря ортопеда-травматолога ОСОБА_3 від 09 травня 2024 року з відповідним призначенням медичних препаратів, у тому числі «Прегабалін-Тева», результатами огляду ортопеда-травматолога від 09 липня 2025 року.

У суді лікар КНП КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛЬВІВСЬКЕ ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ'ЄДНАННЯ " КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ПЛАНОВОГО ЛІКУВАННЯ , РЕАБІЛІТАЦІЇ ТА ПАЛІАТИВНОЇ ДОПОМОГИ" ОСОБА_4 , допитаний за клопотанням захисту в якості свідка, підтвердив, що є лікуючим лікарем ОСОБА_1 , у якого діагностовано деформуючий коксоартроз кульшових суглобів, у зв`язку з чим кульгає. Систематично приймає призначені ліки, зокрема «Прегабалін-Тева», а вживання алкоголю зможе спричинити некроз стегнової кістки.

ОСОБА_1 попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України, жодних підстав для недовіри його показанням, які узгоджуються із письмовими доказами, під час розгляду справи не наведено, а судом не встановлено.

За інструкцією для медичного застосування лікарського засобу «Прегабалін-Тева», що належить до фармакотерапевтичної групи протиепілептичних засобів, може справляти незначний або помірний вплив на здатність керувати транспортними засобами та працювати з іншими механізмами. Прегабалін може спричиняти запаморочення і сонливість та може впливати на здатність керувати транспортними засобами та працювати з іншими механізмами. Тому пацієнтам слід рекомендувати утримуватися від керування транспортними засобами, від роботи зі складною технікою та від іншої потенційно небезпечної діяльності, поки не стане відомо, чи впливає цей лікарський засіб на їхню здатність до такої діяльності.

За ст.130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, натомість протокол про адміністративне правопорушення, у межах якого проводиться огляд, складено виключно щодо алкогольного сп`яніння, дослідження щодо впливу лікарських засобів не проводилося, у зв`язку із чим суддею неможливо як самостійно інкримінувати такі дії, так і змінювати суть правопорушення.

Установлені суддею під час розгляду справи обставини свідчать про ймовірне керування ОСОБА_1 автомобілем під впливом лікарських засобів, що він озвучував патрульної поліцейською та лікареві, які свідомо проігнорували даний факт та відповідний огляд не провели.

З метою встановлення фактичних обставин у справі суддя викликав інспектора поліції Солодвнікова В.Г., який займався оформленняи протоколу про адміністративне правопорушення, через електронний кабінет УПП у Львівській області та електронну пошту, однак такий до суду не з`явився та знехтував своїми правами, пояснень щодо суті правопорушення не надав.

За істотного недотримання вимог порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння не можна безсумнівно та беззаперечно стверджувати про керуванням ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження об`єктивною сукупністю доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів. У даному випадку суд погоджується із слушними доводами адвоката. За встановлених фактичних обставин інші доводи та докази не впливають на таке вирішення справи, не доводять протилежного.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений вст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тому в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

У Положенні про Департамент патрульної поліції, затвердженому наказом Національної поліції України у редакції від 31 жовтня 2016 року за № 1114, визначено, що Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення. З огляду на таке про викладене у цій ухвалі слід повідомити Департамент патрульної поліції для вжиття відповідних заходів.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Про викладене у мотивувальній частині постанови проінформувати Департамент патрульної поліції () для вжиття заходів у межах компетенції.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО