Провадження № 3/161/4463/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 24 листопада 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовиці,

- за ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч. 3, 173-8 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1, 173-8 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 21.06.2025 року близько 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме: словесно ображала, принижувала, кричала, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, ОСОБА_1 31.08.2025 року о 22.40 год. в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме: шарпала її за одяг, нецензурно виражалась в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. При цьому, вчинила правопорушення повторно, протягом року.

Крім того, вона ж, 02.09.2025 року близько 22.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчинила дії психологічного характеру, а саме: ображала словесно та провокувала до конфлікту свою доньку ОСОБА_2 .

При цьому, порушила вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №544712 від 01.09.2025 року. а саме: прийшла до помешкання, ображала потерпілу словесно та провокувала до конфлікту.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник заперечили вину в інкримінованих їй правопорушеннях, суду пояснила, що конфлікт з дочкою виник з приводу виховання. Остання не бажає спілкуватись, постійно в чомусь звинувачує.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи її захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вина ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях належним чином не доведена.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Із наведеного слідує, що домашнім насильством є будь-які із вищеперелічених дій кривдника.

Разом з тим, матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила будь-які дії, які містять ознаки домашнього насильства фізичного та психологічного характеру щодо її доньки ОСОБА_2 та наслідком таких була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

На переконання суду, події, які мали місце 21 червня 2025 року, 31.08.2025 року та 02.09.2025 року між ОСОБА_1 та її дочкою ОСОБА_2 містять ознаки побутових конфліктів між членами сім`ї і не містять ознак домашнього насильства.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1, 3 ст. 173-2 КУпАП та підлягає закриттю, у зв?язку з відсутністю події та складу правопорушень.

Що стосується адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.2 ст. 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Однак, як встановлено в ході розгляду справи, у діях ОСОБА_1 , які мали місце 02.09.2025 року близько 22:30 год у АДРЕСА_2 , та які виразилися у невиконанні вимог термінового заборонного припису, був відсутній умисел на вчинення даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 також відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на відсутність беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у місці та часі, вказаному у протоколах та порушенні заборонного припису, то суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 3, 173-8 ч. 2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з недоведеністю.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк