ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8017/25 Номер провадження 33/814/835/25Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Лисенко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кіндяка О.І., поданої в інтересах особи, відносно якої складено протокол- ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 серпня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та, з врахуванням ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з постановою судді, 24 травня 2025 року, близько 00 год 56 хв в м.Полтаві по вул. Серьогіна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія було проведено у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», висновок №209, позитивний. Проходження огляду фіксувалось із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме боді камер 469265, 470712. Правопорушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП притягався 20.03.2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 24 травня 2025 року, близько 00 год 56 хв в м.Полтаві по вул. Серьогіна, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору з увімкненим спеціальним звуковим сигналом, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Кіндяк О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Стверджує, що сам факт наявності в ОСОБА_1 ключів від авто не може підтвердити, що саме він і керував транспортним засобом.

Зазначає, що оскільки автомобіль був припаркованим та не зупинявся на вимогу поліцейських, то і підстав для огляду на стан сп`яніння та перевірки документів у поліцейського не було, в зв`язку з чим огляд є протиправним, а складання протоколу незаконним та неправомірним.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Кіндяк О.І. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомляли, клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надсилали.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З урахуванням того, що учасники належним чином та завчасно повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення (а.с.91), у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомляли, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, прихожу до наступного.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№340029 від 24.05.2025, серії ЕПР1 №340027 від 24.05.2025, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП, та якими зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушень; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.05.2025, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписами (а.с.11-12); даними довідки УПП в Полтавській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.03.2025, а також іншими даними в їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписів, автомобіль поліцейських рухається за транспортним засобом «BMW 530», н.з. НОМЕР_2 , подаючи вимогу про зупинку увімкненим проблисковим маячком синього і червоного кольору; транспортний засіб «BMW 530» не зупиняється, розвертається та на швидкості зникає з поля зору; з 00:55:20 год перебуває поза межами поля зору та о 00:56:07 год «BMW 530» з`являється у полі зору, ОСОБА_1 відходить від автомобіля, в той час як інші особи поряд з транспортним засобом взагалі відсутні.

Тобто, транспортний засіб BMW 530», н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданого за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору.

Після зупинки транспортного засобу, в ході спілкування з працівниками поліції, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспротного засобу або ж медичному закладі.

Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі та за результатом якого -перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення та вказав, що надасть в суді, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені, що підтверджується його особистим підписом (а.с.1).

На переконання суду апеляційної інстанції, сукупність наявних доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не перший раз притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що свідчить про те, що останній схильний до вчинення даної категорії адміністративних правопорушень.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки накладене відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкцій цих статей відповідно до ст.36 КУпАП та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кіндяка О.І., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.І. Захожай