Справа № 344/5602/25
Провадження № 33/4808/539/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лукиніва М.П. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 25.03.2025 року, о 07 год. 00 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Сніжній, 15А, керував транспортним засобом марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №119 від 25.03.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Лукинів М.П. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини і стверджує, що не керував транспортним засобом. За кермом перебувала інша особа - ОСОБА_2 . Коли на місце ДТП прибула поліція, він вирішував питання про відшкодування шкоди. Стверджує, що у справі відсутні докази керування ним транспортним засобом. Зокрема, не було надано відеофіксації, яка б підтверджувала факт керування. Захисник зазначає, що поліцейські не дотрималися вимог ст.256 КУпАП, оскільки протокол не містив усіх необхідних реквізитів. ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не вручили копію протоколу. Також зазначається, що сам по собі протокол не є достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Лукинів М.П. неодноразово були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання так і не з`явилися та не подали жодних клопотань про відкладення справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №281036 від 25.03.2025 року (а.с.1); актомогляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с.2); медичним висновком про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння (а.с.4); письмовими поясненнями учасників справи (а.с.5, 6); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про відсутність доказів факту керування транспортним засобом не знаходять свого підтвердження та спростовуються доказами, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, а також показаннями свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції.

Так, на відеозаписах з камери працівників поліції (а.с.3), зафіксовано як працівники патрульної поліції прибули на місце ДТП, де було встановлено, що водій автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не впорався з керуванням та в`їхав у металеві ворота, які по інерції пошкодили припаркований на подвір`ї транспортний засіб марки KIA, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час проведення замірів, оформлення матеріалів щодо ДТП, поліцейські спілкувались саме із ОСОБА_1 , який визнавав, що він керував транспортним засобом. В ході спілкування та перевірки документів, було виявлено, що останній знаходиться з явними ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду. ОСОБА_1 не заперечив щодо огляду та повідомив, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння буде позитивним, так як він вживав алкогольні напої.

Крім того, факт того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом підтвердила в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що 25.03.2025 року приблизно 07 год. ранку вона спала в себе вдома. Крім неї в житловому будинку був її чоловік ОСОБА_5 та зять ОСОБА_6 , які також спали. Автомобіль зятя стояв у дворі. В цей час вони почули сильний звук удару від чого прокинулися. ЇЇ зять та чоловік одразу вибігли на вулицю, де побачили обставини ДТП. Крупський був за кермом свого автомобіля, а на пасажирському сидінні була дівчина в шоковому стані. Автомобіль ОСОБА_7 в`їхав у ворота їх домоволодіння, пошкодив їх та завалив на автомобіль зятя, який також було пошкоджено. Вона викликала поліцію. Крупський не заперечував факт керування автомобілем та свою вину в ДТП. Також погодився відшкодувати шкоду. Коли приїхала поліція, ОСОБА_7 також не заперечував факт керування ним автомобілем. Поліція забрала ОСОБА_7 та повезла на огляд.

За таких обставин, суд не вбачає сумнівів у доведеності факту керування транспортним засобом Крупським за обставин викладених в постанові суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лукиніва М.П. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт