КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/5292/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєва С.В. від 09 жовтня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389283 від 12 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 , о 13 год. 40 хв. у м. Києві, бул. Воскресенський, 3, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров'я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» в порядку встановленому законодавством, результат огляду - 0,43‰. З результатом огляду проведеного поліцейським на місці зупинки (позитивний, 0,42‰) не погодився.

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді та провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що у визначений день, час та місце, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля мотоцикла.

Вказує, що не називаючи будь-яких ознак сп'яніння, відразу запропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, на що він погодився, оскільки був впевнений у результаті огляду, так як не вживав алкоголю. Однак, результат огляду був 0,42‰, що його дуже здивувало, тому він висловив свою незгоду із таким результатом, на що йому було запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу, на що він також відразу погодився, оскільки не вживав алкоголю. Разом з тим, з результатом огляду у медичному закладі він також не погодився, враховуючи, що взагалі не вживає алкоголь.

Посилається на те, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не підтверджує факту керування ним транспортним засобом, а відтак не є доказом порушення ПДР. Протокол про адміністративне правопорушення також не може бути беззаперечним доказом факту керування транспортним засобом. В той же час, обов'язок збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено не на бланку відповідного зразка, що є порушенням вимог інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вважає, що поліцейськими у встановленому законом порядку він не направлявся у заклад охорони здоров'я, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Вказує, що огляд проводився у медичному закладі, який станом на 12 липня 2025 року не існував, оскільки був ліквідований і приєднаний до Київської міської клінічної лікарні № 10.

Також вважає, що оскільки відсутні докази використання оригінальних мундштуків, вважати дійсними результати огляду у медичному закладі не можна, а отримані результати слід визнати недопустимими доказами.

В судовому засіданні 10 листопада 2025 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Горбатенко О.В. підтримали доводи апеляційної скарги. Судом було оголошено перерву до 24 листопада 2025 року для перевірки доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні 24 листопада 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Горбатенко О.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення ОСОБА_1 та його захисника,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389283 від 12 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 , о 13 год. 40 хв. у м. Києві, бул. Воскресенський, 3, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров'я КНП КМНКЛ «Соціотерапія» в порядку встановленому законодавством, результат огляду - 0,43‰. З результатом огляду проведеного поліцейським на місці зупинки (позитивний, 0,42‰) не погодився.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 12 липня 2025 року серії ЕПР1 №389283 та підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

висновком від 12 липня 2025 року № 003173 КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляд - 0,43‰.

даними проведеного тесту за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,42‰;

актом огляду на стан алкогольного cп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому у графі «З результатом згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис.

відеозаписами з бодикамери;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5204478 від 25 червня 2025 року;

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у визначений день, час та місце, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля мотоцикла, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами у їх сукупності. При цьому, апеляційний суд зауважує, що жодних заперечень щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння та складання адміністративних матеріалів не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не погоджується з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, оскільки взагалі не вживає алкоголь, апеляційної суд вважає необгрунтованими, так як вони не спростовують докази, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено не на бланку відповідного зразка, що є порушенням вимог інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Відповідно до вимог указаної статті у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941 (далі - Інструкція № 1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Зі змісту проколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389283 від 12 липня 2025 року вбачається, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941.

При цьому, протокол не містить будь-яких інших пояснень ОСОБА_1 щодо незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, що встановлено із наявного в матеріалах справи відеозапису.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими у встановленому законом порядку він не направлявся у заклад охорони здоров'я, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним грунтуються виключно на припущеннях апелянта.

Доводи про те, що оскільки відсутні докази використання оригінальних мундштуків, вважати дійсними результати огляду у медичному закладі не можна, а отримані результати слід визнати недопустимими доказами, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при застосуванні приладу Drager Alcotest 6820 використовуються виключно мундштуки «Drager Alcotest» Mouthpieces Standard (Німеччина), які постачаються виробником Drager Safety AG & Co KGaA через уповноваженого представника в Україні: ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», які відповідають вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів», що підтверджується Декларацією про відповідність № 2/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд проводився медичним закладом, який був ліквідований, апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2025 року огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», лікарем Борисовим А.О .

Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 16 вересня 2025 року № 061-7863 на адвокатський запит, станом на 10 червня 2025 року, закладом, якому було надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, наказом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.01.2022№ 12 «Про організацію проведення у місті Києві оглядів водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння» було визначено комунальне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Водночас, на виконання розпорядження Київського міського голови від 27.12.2024 № 1293 «Про організаційно-правові заходи, повязані з виконанням рішення Київської міськеої ради від 12 грудня 2024 року № 454/10262 «Про реорганізаці Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» реорганізовано шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №10» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке визнано правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків «КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Враховуючи зазначене, наказ ДОЗ №12 від 10.01.2022 втратив чинність на підставі наказу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.07.2025 №471 «Про організацію проведення у місті Києві оглядів водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння», яким комунальному підприємству «Київська міська клінічна лікарня № 10» з 31 липня 2025 року надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на наведене, твердження в апеляційній скарзі про ліквідацію КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» станом на 10 липня 2025 року та проведення огляду у медичному закладі, який був ліквідований є помилковим та спростовуються відповіддю Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов