ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 непрацюючого, за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

03.10.2025 приблизно о 20-00 год., у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє психологічне насильство, а саме : висловлювався словами лайки відносно ОСОБА_2 , чим могло бути завдано шкоди її психологічному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом уповноваженим на складання протоколу за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ВАД №072159 від 03.10.2025, 03.10.2025 о 20-00 год., у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме:ображав словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Подія відбувалась у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 . Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом уповноваженим на складання протоколу за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Оскільки вказані правопорушення інкриміновані одній особі, суд вважає за можливе об`єднати справи в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Як вбачаться з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення. Судом також направлялось повідомлення про дату, час і місце судового засідання на адресу, вказану ним при складанні протоколу, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, судом направлялось смс - повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (щодо епізоду вчинення за протоколом серії ВАД №576129), а саме: в умисному вчиненні дій психологічного характеру (образах), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №576129 від 03.10.2025; письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_2 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; рапортом поліцейського; довідкою про результати перевірки від 04.10.2025; копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина третя статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Діями, що виразилися в умисному вчиненні дій психологічного характеру (образах,), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо епізоду вчинення інкримінованого ОСОБА_1 протоколом серії ВАД №072159 від 03.10.2025 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, слід зазначити наступне.

Стаття 173-2 КУпАП в редакції на дату вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина друга, в редакції на дату вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій, передбачає відповідальність за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчиненого стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина третя, в редакції на дату вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Хоча потерпілим у протоколі серії ВАД №072159 зазначений малолітній ОСОБА_3 , самим протоколом у вину ОСОБА_1 ставляться умисні дії психологічного характеру, вчинені відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є повнолітньою особою, внаслідок чого такі дії не можна кваліфікувати за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Сама по собі присутність неповнолітньої особи, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки інкриміновані ОСОБА_1 дії вчинялись відносно іншої особи, а не стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ст.61 Конституції України).

Оскільки суду не надано належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 за протоколом серії ВАД №072159 від 03.10.2025, то провадження по справі у цій частині необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням обставин встановлених під час розгляду справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-3 КУпАП по епізоду вчинення за протоколом серії ВАД №576129 та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті, а в частині провадження за протоколом серії ВАД №072159 від 03.10.2025 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36,247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/14279/25 та №295/14280/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №295/14279/25.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ВАД №576129) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування кодукласифікації доходів бюджету:Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ВАД №072159) у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.