ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2800/24Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 33/817/551/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

за участі:

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Марчука В.І.

представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Крука А.С.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Марчука В.І. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Як визнав суд, 06.09.2024 о 07 год 50 хв водій ОСОБА_2 в с.Білокриниці по вул.Шевченка, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду із автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення. Внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.3 ПДР - Порушення правил зустрічного роз`їзду.

Зважаючи на те, що на день розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, закінчився суд першої інстанції закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Марчук В.І. вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та таким, що ґрунтується на недостовірних і недопустимих доказах та підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд безпідставно прийшов до висновку про порушення водієм ОСОБА_2 пункту 13.3 ПДР України.

Сторона захисту вважає, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку письмовим поясненням ОСОБА_2 , оскільки його пояснення не вказують на його винуватість та визнання вини, а навпаки вказують на порушення ПДР водієм ОСОБА_1 .

Вказує, що суд першої інстанції посилався на доказ у доведеність винуватості ОСОБА_2 - висновок експерта №878/24-22 від 13.05.2025 р., хоча у ньому не зазначення виду експертизи, яка проводилась.

Звертає увагу, що постановою суду першої інстанції, за клопотанням ОСОБА_2 , була призначена автотехнічна експертиза з переліком питань, яка до теперішнього часу не виконана, оскільки комплексна судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза №878/24-22, на висновок якої послався суд в оскаржувані постанові судом не призначалась.

На переконання апелянта, судом була призначена автотехнічна експертиза, проте, в порушення ст.7-1 ЗУ Про судову експертизу та п.1.8 Інструкції, експерт вийшов за межі своїх повноважень та без рішення суду на свій розсуд провів іншу експертизу, а саме комплексну судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, при тому, що в експерта 06.05.2024 року наказом Міністерства юстиції України №1224/5 скасовано свідоцтво №915-19 від 16 жовтня 2019 р., видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, дійсне до 16 жовтня 2024 р. за спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів, тому він не мав відповідних повноважень проводити дослідження і робити експертні висновки за даною спеціальністю.

Крім того, судом для проведення вказаної експертизи не надано жодних додаткових матеріалів та вихідних даних.

Отже, сторона захисту стверджує, що висновок експерта №878/24-22 від 13 травня 2025 року, не може бути належним та достовірним доказом для доведення вини ОСОБА_2 .

Також вказує на те, що суд належним чином не з`ясував швидкість, з якою рухались транспортні засоби, не взяв до уваги фотографії надані ОСОБА_2 , на яких зафіксовано обставини пригоди, не допитав свідка ОСОБА_3 , про якого зазначав у своїх показаннях ОСОБА_2 .

Просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.09.2025 року стосовно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністрованого правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як справа розглянута судом без участі останнього та його захисника. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 30.09.2025 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката Марчука В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.09.2025 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Крука А.С., які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскаржено та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи проводився за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника Марчука В.І.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається із долученого до апеляційної скарги трекінгу отримання постанови засобами поштового зв`язку Укрпошта, копію постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.09.2025 р. ОСОБА_2 отримав 30.09.2025 р. (а. с. 148)

Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду подано ОСОБА_2 до Кременецького районного суду Тернопільської області 08.10.2025 р., через засоби поштового зв`язку, що вбачається з відмітки на поштовому відправленні. (а.с.137)

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до п.13.3. ПДР України водію під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_2 п. 13.3 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується обставинами справи, які були з достатньою повнотою досліджені місцевим судом.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином проаналізовано наявні у справі докази, сукупний аналіз яких дав можливість прийти до висновку про порушення ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом вимог Правил дорожнього руху України, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Про це свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123827 від 06.09.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а обставини викладені у ньому об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими у справі.

Як вбачається із вищенаведеного протоколу про адміністративне правопорушення, 06.09.2024 о 07 год 50 хв водій ОСОБА_2 в с.Білокриниці по вул.Шевченка, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду із автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення. Внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками.

Цей процесуальний документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В матеріалах справи наявна схема місця ДТП, що мала місце 06.09.2025р. в с. Білокриниці по вул. Шевченка, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено відомості про дані транспортні засоби та отримані ними пошкодження.

При цьому, учасники ДТП підписали схему ДТП без будь-яких зауважень чи застережень щодо викладених у схемі даних чи правильності складання схеми, що також підтверджує обставини, викладені у ній.

Відомості, внесені до схеми ДТП, у свою чергу, відповідають іншим доказом, долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні, як місцевого, так і апеляційного суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що характер отриманих пошкоджень та механізм виникнення зіткнення транспортних засобів «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 узгоджується з обставинами ДТП, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції.

Окрім того, за клопотанням сторони захисту (адвоката Марчука В.І.) судом першої інстанції призначалась у справі судова автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

За результатом проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 878/24-22 від 13 травня 2025 р., яка досліджувалася судом першої та апеляційної інстанції, експертом встановлено, що:

місце зіткнення автомобілів «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться посередині проїзної частини дороги, в межах ділянки, що на схемі місця ДТП позначено під № 3;

кут розташування повздовжніх осей автомобілів «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 та «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 у первинний момент зіткнення становив приблизно 175…177 градусів, який розкривається за ходом годинникової стрілки від повздовжньої вісі автомобіля «Mercedes Benz» до повздовжньої вісі автомобіля «Volkswagen LT35»;

при встановлених в процесі вивчення матеріалів справи та в ході проведення експертних досліджень обставин пригоди, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5, 2,3 (б), 12.4, 13.3 ПДР України. Приймаючи до уваги координати місця зіткнення та встановлений кут взаємного розташування транспортних засобів відносно один одного у первинний момент зіткнення, в діях водія ОСОБА_2 вбачалися невідповідності вимогам п.п. 2.3(б), 13.3 ПДР України;

при встановлених в процесі вивчення матеріалів справи та в ході проведення експертних досліджень обставин пригоди, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 12.4, 13.3 ПДР України, зміст яких наведений у попередньому пункті досліджень. Приймаючи до уваги координати місця зіткнення та встановлений кут взаємного розташування транспортних засобів відносно один одного у первинний момент зіткнення, в діях водія ОСОБА_1 вбачалися невідповідності вимогам п.п. 2.3(б), 13.3 ПДР України.

при встановлених в процесі вивчення матеріалів справи та в ході проведення експертних досліджень обставин пригоди, наявність технічної можливості у водія автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , залежала від належного виконання ним технічних вимог п.п. 2.3(б), 13.3 ПДР України, для чого у останнього не було перешкод технічного характеру;

при встановлених в процесі вивчення матеріалів справи та в ході проведення експертних досліджень обставин пригоди, в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачалися невідповідності вимогам п. 13.3 ПДР України. Вказані невідповідності з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням пригоди. (а. п.79-86)

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд безпідставно прийняв до уваги як доказ винуватості ОСОБА_2 висновок експерта від 13.05.2025 року №878/24-22 в якому зазначено, що дії ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП то колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки вказаний висновок експертизи є одним із доказів, зазначених у ст. 251 КУпАП і даному доказу суд відповідно до положень ст. 252 КУпАП дав належну оцінку, з вказаним висновком суду погоджується і апеляційний суд.

При цьому, судом апеляційної інстанції допитано експерта ОСОБА_4 , який, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, в судовому засіданні підтвердив результати проведеного ним експертного дослідження, детально розповів методологію проведеного дослідження та засвідчив, що за обставин даної дорожньо-транспортної пригоди в діях обох водіїв вбачалися невідповідності вимогам п. 13.3 ПДР України, яким зобов`язано під час зустрічного роз`їзду дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Також експерт повідомив, що комплекс поставлених судом першої інстанції питань для проведення експертизи стосувався як автотехнічних, так і транспортно - трасологічних досліджень, у зв`язку з чим ним було проведено саме такі експертні дослідження.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу висновку експерта з тих мотивів, що 06.05.2024 року наказом Міністерства юстиції України №1224/5 скасовано свідоцтво №915-19 від 16 жовтня 2019 р., видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, дійсне до 16 жовтня 2024 р. за спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки за вказаною спеціальністю дослідження у вказаній вище експертизі не приводились, що було також підтверджено експертом під час його допиту.

Також експертом уточнено, що зазначення у п.5 вступної частини висновку експерта відомостей про копію постанови суду від 13 березня 2024 року є опискою, оскільки експертиза проводилась на підставі постанови суду від 05 грудня 2024 року.

Суд звертає увагу, що питання, які поставлені на вирішення експертизи, що зафіксовано у п.7 вступної частини експертизи повністю узгоджуються з питаннями, зазначеними у постанові Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2024 року, що дійсно підтверджує факт описки у висновку експерта щодо значення дати постанови суду про призначення експертизи. (а. п.68-69)

Водночас апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції, посилаючись на висновок експерта від 13.05.2025 року №878/24-22, зазначив, що такий висновок, містить обґрунтування проведених досліджень в межах компетенції експерта і порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не встановлено, а тому підстав не довіряти такому висновку немає. Судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, встановлену ст.ст.384, 385 КК України.

Стосовно посилання апелянта на певні недоліки оформлення вищезгаданого висновку експерта, апеляційний суд зауважує, що це не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, як не є й безумовною підставою для скасування судового рішення та не спростовує вину ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й висновку експерта, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, висновок експерта, не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги.

Що стосується доводів захисника Марчука В.І. з приводу того, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_3 , про якого зазначав у своїх показаннях ОСОБА_2 , то суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у графі свідки чи потерпілі відсутні відомості щодо свідка ОСОБА_3 , відсутні і письмові пояснення свідка, а також, із змісту письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається відсутність згадки про таку особу.

На переконання апеляційного суду, дослідивши вказані вище докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 вимоги п. 13.3 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів та, відповідно, доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Крім того, в доповнені до апеляційної скарги захисник посилається на те, що 09.10.2025 р. Тернопільським апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Кременецького районного суду від 23.09.2025 у справі №601/2796/24, якою водія автомобіля марки «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яку залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Поряд з цим, посилання апелянта на те, що стосовно іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , винесено постанову щодо притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП будь-яким чином не спростовують винуватість ОСОБА_2 , а тому суд ставиться критично до таких доводів.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, що були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій, вважаю, що недотримання ОСОБА_2 вищенаведеної вимоги Правил дорожнього руху України перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному апелянтом рішенні, і були підставами для його скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги судом не встановлено.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_2 в порушенні вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, базується на детально досліджених під час розгляду справи доказах, є правильним та належним чином обґрунтованим в ухваленому судом рішенні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.09.2025 року відносно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Марчуку В.І. строк на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Марчука В.І. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя