ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2629/25 Справа № 191/2796/25 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Осадчої В.В. на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2025 року 24.05.2025 року о 20 год. 30 хв. по вул. Центральній, 47 у с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , керуючи належним йому транспортним засобом Nissan Maxima, н/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Травмовані особи відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1, 13.1, 2.3.б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

24.05.2025 року о 20 год. 30 хв. по вул. Центральній, 47 у с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом Nissan Maxima, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Осадча В.В. просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, якими підтверджується, що ОСОБА_1 керував 24 травня 2025 року о 20 год. 30 хв. транспортним засобом, порушивши вимоги п.2.5 ПДР України. Вказала, що судом першої інстанції не наведені мотиви відхилення пояснень по справі захисника Осадчої В.В., про те, допитані у судовому засіданні 05 серпня 2025 свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомили, що не бачили ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, який скоїв ДТП. Зазначила, що матеріали справи не містять встановленого органами поліції точного часу вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Осадча В.В. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи. Адвокат надіслала до суду клопотання, у якому просила розгляд апеляційної скарги здійснити без її участі, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3 ПДР України).

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що 24.05.2025 року о 20 год. 30 хв. по вул. Центральній, 47 у с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 , керуючи належним йому транспортним засобом Nissan Maxima, н/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, та місце розташування транспортного засобу після цього.

Водночас, з наявних матеріалів справи також слідує, що 24.05.2025 року о 20 год. 30 хв. по вул. Центральній, 47 у с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом Nissan Maxima, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відеозапис.

Хоча до матеріалів справи долучено відеозапис, який не є належним доказом, оскільки неможливо відтворити його зміст, проте, судом першої інстанції встановлено, з чим також погоджується апеляційний суд, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджена показом свідка ОСОБА_3 , який був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, також поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила викладені в протоколі обставини, зазначивши, що саме її підпис міститься в протоколі.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним ДТП.

З матеріалів справи слідує, що поліцейський виконав вимоги чинного законодавства і вжив дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

З огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, підтверджується «поза будь-яким розумним сумнівом» сукупністю зібраних по справі доказів, а вимоги апеляційної скарги адвоката є такими, що направлені на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Зазначення у протоколах про адміністративні правопорушення неточного часу вчинення правопорушень, як про це стверджує захисник в апеляційній скарзі, не спростовує сам факт скоєння адміністративних правопорушень та сприймається апеляційним судом як допущення описки працівниками поліції при складанні протоколів.

До того ж, зауважень щодо неправильних відомостей щодо його складання та заповнення установлених даних з боку ОСОБА_1 протоколи не містять.

Апеляційний суд зауважує, що не будь-яке формальне недотримання вимог при заповненні протоколів про адміністративне правопорушення автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що матеріалами справи підтверджується, що водієм ОСОБА_1 вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на спростування обставин, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Осадчої В.В. залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот