Справа № 588/1620/25
провадження № 3/588/577/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126, частиною 3 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 02.09.2025 о 16 годині 41 хвилин у с.Боромля по вул.Швецова, 95 керував транспортним засобом PEUGEOT номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами Сумським районним судом, дане правопорушення вчинив повторно протягом року, керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820» чи в найближчому медичному закладі КНП Тростянецька міська лікарня Тростянецької міської ради відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1 «а», 2.5 Правил дорожнього руху.

У судові засідання призначені на 15.10.2025, 06.11.2025, 24.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце був сповіщений через оголошення на сайті Тростянецького районного суду Сумської області та на офіційному вебпорталі судової влади України. Адреса ОСОБА_1 зазначена в протоколі є тимчасово окупованою територією, тому судові повістки на неї не направлялись. Номер телефону наданий поліцейським не можливо додзвонитися, оскільки він не на зв`язку, іншого місця проживання в протоколі не зазначено. Будь-яких заяв, клопотань ОСОБА_1 до суду не подавав.

Тобто, судом вживались всі заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126, 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 відносно нього. В свою чергу ОСОБА_1 , достеменно знаючи про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративне правопорушення, не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прихожу до наступного висновку.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП, полягає у повторному протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП було надано такі докази:

- протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №441583 від 02.09.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с. 15);

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5191330 від 11.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, зокрема в тому, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування усіма транспортними засобами Центральним Міським районним судом м.Кривого Рога Дніпропетровської області від 29.11.2024 строком на три роки (а.с.17);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 8).

З довідки, складеної інспектором СРПП відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Максимом Катриченком від 03.09.2025, вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП (а.с. 16).

Враховуючи викладене, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 33, 36 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності не вперше, відповідних висновків не зробив, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд роз`яснює, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та підтвердження цих обставин доказами, особа, на яку накладено стягнення, має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП особою, на яку накладено стягнення сплачується судовий збір на користь держави.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи, що справи підлягають розгляду суддею Тростянецького районного суду Сумської області, стосуються однієї особи, з метою оперативного їх розгляду вважаю за необхідне об`єднати їх в одне провадження, присвоївши провадженню один реєстраційний номер: справа № 588/1620/25, провадження №3/588/577/25.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 КУпАП виходжу з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки та заборони для учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами пункт 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання про відповідальність особи за частини 3 статті 130 КУпАП встановленню підлягають обставини щодо вчинення нею (двічі протягом року) правопорушення, передбаченого частиною першою та/чи другою вищевказаної статті.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 за № 1408/27853 - поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП було надано такі доказами:

- протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №441592 від 02.09.2025, (а.с. 2);

- рапорт помічника-чергового відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 02.09.2025 (а.с. 4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2025 (а.с. 3);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку (а.с. 8).

Натомість до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130 КУпАП на підтвердження факту повторності вчинення правопорушення не додано жодних доказів про накладення адміністративного стягнення за частиною 1, 2 статті 130 КУпАП, про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Відповідно до довідки складеної інспектором СРПП ВП №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Максимом Катриченком від 03.09.2025, вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував серії НОМЕР_2 від 03.08.2006, ТСЦ 5943. Протягом року за частиною 2 статті 130 КУпАП не притягувався (а.с. 5).

Тобто при складанні довідки також не надано підтвердження факту повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 та частиною 2 статті 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, не доведена та не підтверджена наданими доказами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України » від 21 квітня 2011 року та « Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї » від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 30, 33, 36, 40-1, 126, 130, 247, 251, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи № 588/1620/25 (провадження № 3/588/577/25) та №588/1622/25 (провадження № 3/588/578/25) відносно ОСОБА_1 , присвоївши об`єднаному провадженню єдиний номер справи №588/1620/25, провадження №3/588/577/25.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №441592 від 02.09.2025 відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь