єдиний унікальний номер справи 546/1130/25
номер провадження 3/546/391/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , перебуває на посаді голови комісії з реорганізації СФГ «АЙОВА» та голови комісії з реорганізації СФГ «ЄФАНОВА К.О.»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

За результатами перевірки ведення податкового обліку було установлено, що ОСОБА_1 , який перебуває на посаді голови комісії з реорганізації СФГ «АЙОВА», допустив порушення ведення податкового обліку, а саме: пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2025 рік на суму 42611,34 грн; пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14, пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269, п. 285.1. ст. 285, п. 285.2. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289, пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено земельний податок за 2025 рік на суму 8522,27 грн; п. 54.1. ст. 54, п. 285.1. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України, а саме не подав податкову декларацію з плати за землю за 2025 рік; п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, а саме невнесення інших змін до своїх облікових даних по 1 типу об`єкту оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням). Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Також за результатами перевірки ведення податкового обліку було установлено, що ОСОБА_1 , який перебуває на посаді голови комісії з реорганізації СФГ «ЄФАНОВА К.О.», допустив порушення ведення податкового обліку, а саме: пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2025 рік на суму 25503,33 грн; пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14, пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269, п. 285.1. ст. 285, п. 285.2. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289, пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено земельний податок за 2025 рік на суму 5100,67 грн; п. 54.1. ст. 54, п. 285.1. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України, а саме не подав податкову декларацію з плати за землю за 2025 рік; п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, а саме невнесення інших змін до своїх облікових даних по 1 типу об`єкту оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням). Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою суду від 17 листопада 2025 року об`єднані в одне провадження адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 (справа № 546/1130/25), ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (справа № 546/1131/25) та призначене судове засідання на 28 листопада 2025 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, 28 листопада 2025 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 20).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за статтею 163-1 КУпАП не є обов`язковою. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу з огляду на положення ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення № 12789 від 06 листопада 2025 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (а.с. 1);

копією акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки СФГ «АЙОВА» № 15878/16-31-07-04-02/24386808 від 06 листопада 2025 року, в якому зазначено, що перевіркою було встановлено порушення СФГ «АЙОВА» пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України; пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14, пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269, п. 285.1. ст. 285, п. 285.2. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289, пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України; п. 54.1. ст. 54, п. 285.1. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України; п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів (а.с. 2-4);

протоколом про адміністративне правопорушення № 12790 від 06 листопада 2025 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (а.с. 10);

копією акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки СФГ «ЄФАНОВА К.О.» № 15885/16-31-07-04-02/21049051 від 06 листопада 2025 року, в якому зазначено, що перевіркою було встановлено порушення СФГ «ЄФАНОВА К.О.» пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України; пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14, пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269, п. 285.1. ст. 285, п. 285.2. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289, пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України; п. 54.1. ст. 54, п. 285.1. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України; п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів (а.с. 11-13).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний у складі податкової декларації за податковий (звітний) рік подавати додаток з розрахунком загального мінімального податкового зобов`язання. У такому додатку, зокрема зазначаються: кадастрові номери земельних ділянок, для яких визначається мінімальне податкове зобов`язання, їх нормативна грошова оцінка та площа; сума загального мінімального податкового зобов`язання, сума мінімального податкового зобов`язання щодо кожної земельної ділянки окремо; загальна сума сплачених платником податку податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, та визначених відповідно до підпункту 141.9.2 або 141.9.3 пункту 141.9 статті 141 цього Кодексу витрат на оренду земельних ділянок (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок) протягом податкового (звітного) року; різниця між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок.

Відповідно до пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141 Податкового кодексу України для платника податку, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за податковий (звітний) рік, розрахована відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, дорівнює або перевищує 75 відсотків, різниця між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок обчислюється шляхом віднімання від загального мінімального податкового зобов`язання загальної суми сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок. До суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок сільськогосподарського призначення; єдиний податок (у разі переходу у податковому (звітному) році із спрощеної системи оподаткування на загальну); земельний податок за земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь; рентна плата за спеціальне використання води; 20 відсотків витрат на сплату орендної плати за віднесені до сільськогосподарських угідь земельні ділянки, орендодавцями яких є юридичні особи, та/або які перебувають у державній чи комунальній власності. У сумі сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок не враховуються помилково та/або надміру сплачені у податковому (звітному) році суми податків, зборів, платежів.

Згідно з пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141 Податкового кодексу України для платника податків, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за податковий (звітний) рік, розрахована відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, становить менше 75 відсотків, різниця між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок обчислюється шляхом віднімання від загального мінімального податкового зобов`язання загальної суми сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок. До суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться: податок на прибуток підприємств у розмірі, пропорційному частці сільськогосподарського товаровиробництва такого платника за податковий (звітний) рік, розрахованій відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), у розмірі, пропорційному частці сільськогосподарського товаровиробництва такого платника за податковий (звітний) рік, розрахованій відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь; єдиний податок платника єдиного податку четвертої групи (у разі переходу у податковому (звітному) році із спрощеної системи оподаткування на загальну); єдиний податок платника єдиного податку третьої групи (у разі переходу у податковому (звітному) році із спрощеної системи оподаткування на загальну) у розмірі, пропорційному частці сільськогосподарського товаровиробництва такого платника за податковий (звітний) рік, розрахованій відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; земельний податок за земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь; рентна плата за спеціальне використання води у розмірі, пропорційному частці сільськогосподарського товаровиробництва такого платника за податковий (звітний) рік, розрахованій відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; 20 відсотків витрат на сплату орендної плати за віднесені до сільськогосподарських угідь земельні ділянки, орендодавцями яких є юридичні особи, та/або які перебувають у державній чи комунальній власності. У сумі сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок не враховуються помилково та/або надміру сплачені у податковому (звітному) році суми податків, зборів, платежів.

Положеннями пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; передавальні пристрої - земельні поліпшення, створені для виконання спеціальних функцій з передачі енергії, речовини, сигналу, інформації тощо будь-якого походження та виду на відстань (лінії електропередачі, трубопроводи, водопроводи, теплові та газові мережі, лінії зв`язку тощо).

Підпунктом 269.1.2. п. 269.1. ст. 269 Податкового кодексу України передбачено, що платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з п. 285.1. ст. 285 та п. 285.2. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Пунктом 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України за нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним. У разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Згідно з п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення. Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Пунктами 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом. Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України. Відокремлені підрозділи юридичної особи подають інформацію про об`єкти оподаткування, що знаходяться на їх балансі. Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 , як голова комісії з реорганізації СФГ «АЙОВА» та голова комісії з реорганізації СФГ «ЄФАНОВА К.О.», порушив п. 54.1. ст. 54, п. 285.1. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 286.4. ст. 286 Податкового кодексу України, а саме не подав податкові декларації з плати за землю за 2025 рік з кінцевим терміном подання 20 лютого 2025 року. Отже, з урахуванням положень ст. 38 КУпАП за вказані порушення пройшли строки накладення стягнення.

Водночас, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог пп. 141.9.2. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.3. п. 141.9. ст. 141, пп. 141.9.1. п. 141.9 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на прибуток за 2025 рік на суму 25503,33 грн; пп. 14.1.147. та пп. 14.1.143. п. 14.1. ст. 14, пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269, п. 285.1. ст. 285, п. 285.2. ст. 285, п. 286.2. ст. 286, п. 289.1. ст. 289, пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено земельний податок за 2025 рік на суму 5100,67 грн; п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.1., 8.2. ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, а саме не вніс інші змін до своїх облікових даних по 1 типу об`єкту оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням)

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, незалежно від настання наслідків .

Таким чином, в діях ОСОБА_1 , як голови комісії з реорганізації СФГ «АЙОВА» та голова комісії з реорганізації СФГ «ЄФАНОВА К.О.», є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не установлено.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ураховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП достеменно установлена судом, справа розглядається одним і тим же органом та складом суду, ураховуючи кількість порушень податкового законодавства, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді максимального штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Саме таке стягнення в повній мірі сприятиме зміцненню законності, запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та виховання його у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 гривень 60 коп.

Таким чином з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 163-1, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м.Решетилів/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0016606; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Наявність відомчої ознаки: «00» Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для зарахування судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до положення частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що згідно з частинами 1 та 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко