Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5760/25
Номер провадження 3/299/2385/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 громадянки України, мешканки: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07.11.2025 о 19 годині 00 хвилин, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 114 прикордонного знаку (територія Королівської територіальної громади), в межах контрольованого прикордонного району на неодноразову повторювану законну вимогу військовослужбовця ДПСУ, під час виконання службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу громадянина України для перевірки, ОСОБА_1 проігнорувала та вдалася до втечі, після чого була затримана військовослужбовцями ДПСУ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила ст. 23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» від 19.06.2003 року, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заперечила проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснила, що була затримана після того як на прохання знайомого надал прилисток для ночівлі трьох незнайомих їй хлопців.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, вина останньої підтверджена наступними дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ від 07.11.2025 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,;

- рапортом старшого офіцера оперативно-розшукової групи ОСОБА_2 .

- протоколом затримання ОСОБА_1 .

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно п. 11 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-ІV, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Відмова від виконання законної вимоги чи розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, тягне за собою відповідальність, передбачені ст..185-10 КУпАП.

Згідно з чинним законодавством, громадяни України, іноземці та особи без громадянства можуть перебувати у прикордонній смузі та прикордонних контрольованих районах на підставі документа, який посвідчує особу. На вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби, органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи.

Отже, враховуючи вищевикладені норми інспекторами прикордонної служби було оголошено ОСОБА_1 законну вимогу пред`являти документи, що посвідчують особу.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Варто також розрізняти поняття непокори та опору, критерієм чого є: при опорі мають місце активні дії, спрямовані безпосередньо на поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця. Непокора ж це відмова від виконання законних вимог згаданих осіб.

Тому, враховуючи обстановку, що мала місце 07.11.2025 року в прикордонній смузі на напрямку 114 прикордонного знаку на відстані, приходжу до переконання, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані особою, яка складала протокол як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

Таким чином, докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останньої адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 185-10, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканку: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканки: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007401, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

СуддяЛеньо В. В.