Провадження №: 3/752/8661/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., за участю прокурора Сироватки В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від УСР в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 3911 від 25.08.2025, ОСОБА_1 , обіймаючи по 09.02.2023 посаду головного спеціаліста відділу обслуговування комп`ютерної техніки управління інформаційних технологій Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, будучи державним службовцем 7 рангу в межах категорії «В» посад державної служби, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VІІ та приміткою до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VІІ, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII та п. 27 розділу XIII Закону №1700-VІІ, несвоєчасно 26.03.2024, без поважних причин, подав декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період (з 01.01.2023 по 09.02.2023) неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою та пояснив, що у той період мав збіг тяжких сімейних обставин, пов`язаний зі здоров`ям його рідних.

Прокурор підтримав протокол та просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, Наказом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 08.05.2020 №69-ос «Про переведення працівників зв`язку із зміною структури Головного управління» ОСОБА_1 переведено з посади головного спеціаліста відділу прикладного програмного забезпечення та програмно-технічних комплексів управління інформаційних технологій та захисту інформації на посаду головного спеціаліста відділу обслуговування комп`ютерної техніки управління інформаційних технологій зазначеного Головного управління.

Наказом Головного управління Державної казначейської служби у Київській області від 02.05.2022 №64-ос «Про присвоєння рангів державних службовців» ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

У відповідності до посадової інструкції головного спеціаліста відділу обслуговування комп`ютерної техніки вказана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного спеціаліста відділу обслуговування комп`ютерної техніки управління інформаційних технологій Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області відноситься до категорії «В» посад державної служби.

Отже, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу обслуговування комп`ютерної техніки управління інформаційних технологій Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, був державним службовцем категорії «В».

02.04.2010 ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця, та 09.02.2023 ОСОБА_1 письмово попереджений про вимоги та обмеження, передбачені Законом №1700-VII.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, належним чином попереджений про встановлені Законом №1700-VII вимоги та обмеження.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом №1700-

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону №1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до наказу Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 03.02.2023 №11-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » останнього 09.02.2023 звільнено з посади головного спеціаліста відділу обслуговування комп`ютерної техніки управління інформаційних технологій зазначеного Головного управління.

У відповідності до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі - Закон №3384-IX) набрав чинності 12.10.2023. Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону №1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону№ 1700-VII.

Відповідно до підпункту пп. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за № 987/36609, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстру) відповідно до Закону №1700-VII, крім декларації кандидата на посаду.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 №2115-ІХ установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 п. 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 п. 27 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-УІІ установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Тобто, у ОСОБА_1 з 00:00 год. 10.02.2023 (наступний день після звільнення) виникло право, а з 12.10.2023 - обов`язок подати декларацію при звільненні упродовж часу по 23:59 год. 31.01.2024 (граничний строк).

01.02.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений абз. 1 ч. 2 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-УІІ.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи звільненим з 09.02.2023 з посади державної служби (припинивши повноваження), мав подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 31.01.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://рогtal.nazk.gov.ua), декларацію при звільненні за період (з 01.01.2023 по 09.02.2023) неохоплений попередньо поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 26.03.2024 о 14 год. 07 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Будучи опитаним з даного приводу ОСОБА_1 пояснив, що він невчасно подав декларацію при звільнені у зв`язку з сімейними обставинами. Донька на разі воює, а ще має жінку та внука, у яких обмежені можливості (інваліди), у жінки та онука 2 група інвалідності та він за ними доглядає. Онук має аутизм.

При цьому, згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-УІІ визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в ч. 1 ст. 3 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що з метою подачі декларації при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період (з 01.01.2023 по 09.02.2023) неохоплений раніше поданими деклараціями, він лише 26.03.2024 (вже після відведеного законодавством терміну) зайшов до нього, і того ж дня здійснив подачу своєї декларації, тобто несвоєчасно.

Обов`язком суб`єкта декларування є знання і безумовне виконання вимог Закону №1700-VІІ, у тому числі вимог його статті 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та п. 27 розділу XIII «Прикінцеві положення».

Суд зауважує, що першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

На підставі викладеного та враховуючи особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, а також те, що останній раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне визнати його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією даної статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, статтями 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Вдовиченко