Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 568/1075/25

Провадження № 33/4815/1033/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Петровського І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Петровського І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2025 року о 21 год. 12 хв. в с. Балки на А/д М-06 «Київ-Чоп», 429 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 211 CDI», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» (0385), що підтверджується тестом № 541 від 20.06.2025 року, результат огляду становить 2,09 ‰, чим порушив п.2.9 А ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Петровський І.О. просить скасувати постанову суду від 10 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невірним застосуванням судом норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими. Зазначає, що ОСОБА_1 не вживав жодних спиртних напоїв, неодноразово перед працівниками поліції заперечував факт вживання алкогольних напоїв та відразу повідомив, що готовий пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписами, наданими працівниками поліції із нагрудних відеореєстраторів. Вказує, що під час судового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту було надано рецепт №1088 від 18.06.2025 року, виданий КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» про призначення ОСОБА_1 лікарського засобу «Хепілор», який містить в собі етанол 96%, а від тривалого його застосування може змінювати мікробаланс у ротовій порожнині.

Наголошує, що результат огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у вигляді 2,09 ‰, який відноситься до важкого ступеня сп`яніння та в 10 разів перевищує допустиму норму, не відповідає поведінці ОСОБА_1 , яка відображена на відеозаписах, а саме: чітка та зв`язна мова, поведінка врівноважена та повністю відповідає обстановці, координація рухів не порушена, що свідчить про відсутність у нього ознак сп`яніння. Доводить, що в порушення п.4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник поліції взяв до рук незапакований мундштук та вставив його до приладу Alcotest Drager 7510, після чого розпочав здійснювати огляд ОСОБА_1 без здійснення контрольного заміру повітря на наявність алкоголю, що ставить під сумнів достовірність результатів огляду.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 10 жовтня 2025 року (а.с.51).

Копію повного тексту постанови захисник Петровський І.О. отримав в системі «Електронний суд» 19.10.2025 року (а.с.56).

Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 29.10.2025 року (а.с.57).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Петровського І.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.

Висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 2,09 ‰ (а.с.4), результатом тесту №541 від 20 червня 2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (2,09‰) (а.с.3); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (файл 0300, час 11:00) та відмова від проходження такого огляду у медичному закладі (файл 0300, час 11:35).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо нібито порушення п.4 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння є безпідставними. З відеозапису, на якому зафіксовано проходження огляду ОСОБА_1 вбачається, що мундштук для приладу Alcotest Drager 7510 був обраний та розпакований безпосередньо ОСОБА_1 , після чого переданий працівнику поліції для проведення огляду (файл 0300, час 09:50). Таким чином, твердження про те, що мундштук був узятий у руки працівником поліції та неправильно використаний, не відповідає фактичним обставинам.

Крім того, контрольний замір повітря на наявність алкоголю був проведений належним чином, про що свідчить результат тесту №541 від 20 червня 2025 року, отриманий за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Результат перевірки чистоти показав 0,00 ‰, що підтверджує достовірність та правильність проведеного огляду і виключає будь-які сумніви щодо його результатів (а.с.3).

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Петровському І.О. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Петровського І.О. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович