Справа № 164/1311/25 Провадження №33/802/770/25 Головуючий у 1 інстанції:Токарська І. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Масюк Г.С. на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 16 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30 травня 2025 року о 15 годині 59 хвилин у с.Оконськ на автодорозі А/Д Р-14 71 км 865 м водій ОСОБА_1 керував т/з VOLVO FH500 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Benalu С34СМS01 д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я Маневицька ЦРЛ. Висновок лікаря №41 від 30 травня 2025 року. З результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST водій не згоден, чим порушив п.2.9 а ПДР керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що направлення до медичного закладу було складено безпосередньо в лікарні, коли поліцейські разом із ОСОБА_1 вже прибули до медичного закладу, однак воно має складатись одразу на місці зупинки. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проводив не лікар, а медична сестра, тобто огляд проводився не сертифікованим медичним працівником. Вказує на те, що з відповідей КНП «Маневицька БЛ» від 3 липня 2025 року вбачається, що лікар ОСОБА_3 курсів тематичного удосконалення за відповідною програмою не проходила, тобто остання не має відповідної кваліфікації та не пройшла спеціального навчання, а просто була черговим лікарем в лікарні. Просить постанову судді скасувати та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Масюк Г.С. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 24.11.2025 (а.с.101), при цьому ОСОБА_1 про причини неявки апеляційний суд не повідомляв, жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

Разом з тим, на адресу суду захисник Масюк Г.С. подала третє клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що вона 26 листопада 2025 року о 13:00 год. братиме участь у іншому судовому засіданні у Ківерцівському районному суді Волинської області (а.с.102).

Однак таке клопотання до задоволення не підлягає з таких підстав.

За час перебування даної справи у провадженні суду апеляційної інстанції сторона захисту для розгляду по суті апеляційної скарги жодного разу до суду не з`явилась.

Як вбачається з матеріалів справи, слухання справи щодо ОСОБА_1 в апеляційному суді вже двічі відкладались за клопотанням захисника з різних причин, при цьому ОСОБА_1 жодного разу без поважних причин на розгляд справи не з`являвся (а.с.95, 98-99).

З врахуванням вказаних обставин, а також того, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому клопотання захисника про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає.

А тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, чергова неявка ОСОБА_1 та його захисника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 346391 від 30.05.2025 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому поліцейський зазначив виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.5); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2025 у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6); розпискою, що ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яка засвідчена його підписом (а.с.8); відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського (а.с.11) та іншими матеріалами справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови,виражене тремтіння пальців рук, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином.

З відео вбачається, що поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, відчувши ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, на що він погодився і за допомогою алкотестера Драгер встановлено позитивний результат 0,55‰. ОСОБА_1 не погодився із результатом освідування на місці зупинки, та погодився пройти огляд в медичному закладі, де також було встановлено позитивний результат 0,33‰. В медичному закладі лікарем було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.11).

Також, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, огляд в медичному закладі проводився саме лікарем ОСОБА_3 , при цьому медсестра лише виконувала її вказівки (а.с.11).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Крім того, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено висновком медичного закладу Маневицька ЦРЛ №41 від 30.05.2025. У висновку зазначено лікаря, який проводив огляд ОСОБА_3 (а.с.6).

Також, допитана місцевим судом ОСОБА_3 , яка працює лікарем у Маневицькій БЛ місцевому суду показала, що 30 травня 2025 року вона, перебуваючи на чергуванні у приймальному відділенні Маневицької БЛ, проводила огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння. Від особи, яку на освідування привезли поліцейські, не відчувався запах алкоголю, однак був збуджений, мав розширені зіниці та телефонував комусь. Алкотестер Драгер спочатку показав 0, 37‰, а потім 0,33‰ (надавали продувати двічі із інтервалом у 15 хвилин). Повторне освідування було проведено для точності результатів. Підтвердила, що проходила необхідне навчання для підтвердження кваліфікації для проведення огляду осіб на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння, про що має відповідне посвідчення.

Посвідченням від 24 вересня 2019 року, виданим КП «Волинський обласний наркологічний диспансер» підтверджується, що лікар КП «Маневицька ЦРЛ» ОСОБА_3 пройшла тематичне навчання з питань проведення медичних оглядів із метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.58).

Отже доводи сторони захисту. про те, що огляд на стан сп`яніння проведено не уповноваженою особою та те, що лікар ОСОБА_3 не має відповідної кваліфікації та не пройшла спеціального навчання, а просто була черговим лікарем в лікарні є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема висновком, актом медичного огляду №41 та посвідченням (а.с.6, 30, 58), а також самими поясненнями лікаря ОСОБА_3 в суді першої інстанції.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Також не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги про те, що направлення до медичного закладу було складено безпосередньо в лікарні, коли поліцейські разом із ОСОБА_1 вже прибули до медичного закладу, оскільки вказана обставина ніяким чином не спростовує факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Крім того, такі доводи були предметом перевірки під час розгляду справи місцевим судом, і на них надані обґрунтовані спростування.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 16 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов