ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7977/25

Номер провадження 3/495/2567/2025

10 листопада 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце мешкання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15.10.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №482468 від 13.10.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення із таким формулюванням: 13.10.2025 о 20:40 год. в селі Салгани, Білгород-Дністровський район, Одеська область по вулиці Шабська, керував автомобілем «KiaSorento» д/з НОМЕР_1 , чим порушив п.20.5 ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся; 16.10.2025 подав до суду заперечення в якому описав події, що стали підставою для складання адміністративного протоколу, просив закрити провадження у зв`язку з подією і складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №482468 від 13.10.2025 року; рапорт; диск з відеозаписом.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Разом з тим, у КУпАП не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) «малозначність» означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23.02.2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) з метою забезпечення виконання рішення ЄСПЛ у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини. Рішення ЄСПЛ є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника. При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), де Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно примітки до цієї статті положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121,частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Отже, законодавець не встановив перешкод для можливості на підставі ст.22 КУпАП звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП і обмеження усним зауваженням через малозначність вчиненого правопорушником.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин, за відсутності шкоди, завданої вчиненням правопорушення, враховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що підстави, на основі яких було складено даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, у зв`язку з чим вважаю, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 123 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, ст. 164-14, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Гелла