СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8358/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Проскурня Олег Іванович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2025 о 21 год. 50 хв. у м. Києві по Кільцевій Дорозі, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz E 320», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 12.10.2025 о 21 год. 50 хв. він був на місці пасажира та навчав свою дружину керуванню автомобілем, який їй належить. За словами ОСОБА_1 , його дружина, яка не отримувала посвідчення водія, їхала з с. Білогородка Бучанського району Київської області до м. Києва, де і була зупинена працівниками поліції. За словами ОСОБА_1 , його дружина придбала транспортний засіб рік назад і з того часу керує транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, а ОСОБА_1 їй допомагає набути навиків водія. При цьому ОСОБА_1 визнав, що він не є інструктором з водіння та не уповноважений навчати інших осіб керуванню транспортними засобами. Крім того, ОСОБА_1 визнав, що автомобіль «Mercedes-Benz E 320» не обладнаний спеціальними розпізнавальними знаками, як це передбачено п. 24.8 Правил дорожнього руху. Разом з тим, ОСОБА_1 Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала пояснення, що вона проживає в с. Білогородка Бучанського району Київської області, 12.10.2025 близько 21 години до неї приїжджав ОСОБА_1 разом з дружиною. За кермом транспортного засобу сиділа дружина ОСОБА_1 . Разом з тим, ОСОБА_3 зазначила, що вона не знає, що хто керував транспортним засобом у м. Києві по Кільцевій Дорозі того вечора, оскільки не була очевидцем цих подій.

Заслухавши усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суддя констатує, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозаписом, де зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, в ході якого працівники поліції попросили ОСОБА_1 надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб (0 хв. 50 сек.), задовольнити дану вимогу ОСОБА_1 категорично відмовився та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а тому не буде надавати працівникам поліції жодні документи (1 хв. 23 сек.), при цьому обидва члени екіпажу патрульної поліції, які зупинили ОСОБА_1 вказували, що саме він є водієм автомобіля (2 хв. 31 сек.), в подальшому працівники поліції продемонстрували ОСОБА_1 відеозапис, де зафіксовано як він керує автомобілем (06 хв. 48 сек.), працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (20 хв. 08 сек.), від якого ОСОБА_1 відмовився (20 хв. 32 сек.);

- рапортом лейтенанта поліції Довгополого І. від 12.10.2025, де вказано, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz E 320», номерний знак НОМЕР_1 , під час того як працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виходили зі службового автомобіля та направлялись до автомобіля «Mercedes-Benz E 320» було помічено, що водій даного автомобіля, як встановлено пізніше - ОСОБА_1 , помінявся місцями з пасажиркою, а в подальшому пересів на заднє пасажирське сидіння;

- направленням на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 12.10.2025, де залишились порожніми пункти «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду» що посвідчує той факт, що ОСОБА_1 вищенаведений огляд не пройшов;

- усними поясненнями ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz E 320», номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчить його поведінка при спілкуванні з працівниками поліції, також про це свідчить вказівка працівника поліції, який підійшов першим до транспортного засобу та помітив як ОСОБА_1 переліз на пасажирське сидіння з місця водія (0 хв. 40 сек.). При цьому слід зауважити, що до того, як працівниками поліції були висловлені будь-які обґрунтовані претензії до ОСОБА_1 , останній вийшов з автомобіля та почав пояснювати, що він не був водієм, сидів на пасажирському сидінні та вказав на свою дружину, як на водія (0 хв. 34 сек.), тобто ОСОБА_1 наперед розумів, про що в подальшому розпитуватимуть працівники поліції. При цьому ОСОБА_1 вів себе вкрай агресивно та невідповідно обстановці, кричав на працівників поліції, перебивав, обзивав їх, використовував нецензурну лексику, на зауваження не реагував. В подальшому ОСОБА_1 було продемонстровано відеозапис, де зафіксовано як він керує автомобілем «Mercedes-Benz E 320» (6 хв. 48 сек.) та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився (20 хв. 32 сек.). Факт керування ОСОБА_1 підтверджується також рапортом лейтенанта поліції Довгополого І. від 12.10.2025.

Пояснення свідка ОСОБА_3 суд не бере до уваги, оскільки свідок не була безпосереднім очевидцем подій та надала пояснення щодо обставин, які передували подіям, що становлять предмет розгляду у даній справі.

Разом з тим, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , що він 12.10.2025 о 21 год. 50 хв. навчав дружину керувати належним їй автомобілем, рухаючись з с. Білогородка Бучанського району Київської області до м. Києва,оскільки ОСОБА_1 не надав документів на підтвердження того, що він є особою, яка має право навчати водінню транспортного засобу осіб, які не мають посвідчення водія. Крім того, згідно з матеріалами справи, автомобіль «Mercedes-Benz E 320», номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_8 , а не дружини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, алкогольного чи іншого сп`яніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, алкогольного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, долучений до матеріалів справи відеозапис в цій частині є належним та допустимим доказом, оскільки на диску зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі, а саме зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (20 хв. 32 сек.), при цьому факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом та рапортом лейтенанта поліції Довгополого І. від 12.10.2025.

ОСОБА_1 як особа, що має спеціальний статус (водій) реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені законодавством України, зокрема пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, та був зобов`язаний без усіляких застережень на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність у правовому полі держави (з рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007).

З огляду на зазначене, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які перешкоджають притягненню винної особи до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення, під час розгляду справи не встановлені.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 481548 від 12.10.2025), та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Олег ПРОСКУРНЯ