Справа № 145/775/25
Провадження №3/145/310/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 р. селище Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Копилова Л. В. ,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця,

притягується за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 338773, ОСОБА_1 22.05.2025 р. о 18-06 год. в селищі Тиврів, по вулиці Забужжя, керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На розгляд справи до суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Захисник Мороз С.О. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що працівники поліції не мали проводи огляд на стан його сп`яніння, так як останній є військовослужбовцем і наголошував на цьому, тому такий огляд мали проводити особи визначені ст.266-1 КУпАП. Копія висновку амбулаторного медичного огляду № 18 від 22 травня 2025 року підтверджує те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Також додано висновок медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння КНП «ЦЕНТР ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ» «СОЦІОТЕРАПІЯ» від 22 травня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Водночас, захисником надано суду копію висновку амбулаторного медичного огляду від 22 травня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

Викликані судом для допиту в якості свідків працівники поліції, які здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд протоколу до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

З переглянутого відеозапису з боді-камери працівників поліції не вбачається ні факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, ні факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування всіх обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Разом з тим, важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування, тобто спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наслідки вдалого виконання органом на який покладено обов`язок доказування у справі про адміністративні правопорушення вимог Закону щодо тягара доказування і наслідків своїх рішень, що надає змогу суду переконатись у їх правильності. Такий підхід робить оцінку доказів алгоритмізованим та обґрунтованим, а також робить можливим дотримання справедливого балансу між ухваленим рішенням та правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши безпосередньо сам протокол та докази додані до нього, суддя дійшов висновку про те, що наданий протокол та докази додані до нього не надають можливості суду інкримінувати дії ОСОБА_1 як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чи відмова від проходження огляд на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, зазначивши в своїй постанові інші конкретні обставини правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не можна визнати доказом його вини в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення саме з цієї підстави.

Інші доводи захисника щодо порушення порядку проведення огляду відносно військовослужбовця на висновок судді не впливають.

Керуючись ст.ст.130, 282, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Копилова Л. В.