Справа №504/1104/25
Провадження №3/504/779/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 21.11.2017р, органом 2MDA,

за ч.ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебуває справа, об`єднана в одне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266165, складеного 08.03.2025р. інспектором УПП в Одеській області Чиж П.П. вбачається, що 08.03.2025р. о 20:10 год. за адресою: Одеська область Одеський район дорога М-14 21 км, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Citroen Berlingo» н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288053, складеного 01.04.2025р. інспектором УПП в Одеській області Чиж П.П. вбачається, що 24.03.2025р. о 22:00 год. за адресою: Одеська область Одеський район дорога М-14 21 км, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Citroen Berlingo» н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «ООМЦПЗ ООР» №000716 від 01.04.2025р.. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 був присутній в одному судовому засіданні, в подальшому його інтереси при розгляді справи в судовому засіданні, представляв адвокат Рева С.В.

Разом із тим ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких:

По епізоду №1 вказав, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та сів у патрульну машину, яка мала доправити його до медичного закладу. Вже у машині працівники поліції 8 разів перепитували його чи дійсно він бажає пройти огляд на стан сп`яніння, не дивлячись на те, що він вже раніше надав свою згоду та сів у патрульний автомобіль, щоб прослідувати до місця огляду на стан сп`яніння. З вищевказаних дій поліцейських він зрозумів, що вони не бажають везти його до медичного закладу та хочуть, щоб він відмовився від огляду.

По епізоду №2 вказав, що не порушував ПДР та нього було незаконно зупинено працівниками поліції, а відтак усі подальші їх дії мають бути визнані незаконними.

Захисник-адвокат Рева С.В. надав клопотання про закриття провадження у справі:

-за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266165 від 08.03.2025р. вказав, що з відеозапису, який доданий до протоколу у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не порушував правила дорожнього руху та був незаконно зупинений працівниками поліції. Відтак, внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу, подальші дії поліцейського щодо ініціювання питання про огляд на стан сп`яніння та сама огляд також є незаконними. За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення, незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними подальші вимоги поліцейських до такого водія щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, незаконний огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути караним за ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння та сів у патрульний автомобіль, який мав його доставити до медичного закладу для проведення відповідного огляду. Після цього працівники поліції, які прибули для того щоб відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу, почали схиляти його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано на відео. Працівники поліції 8 разів перепитували ОСОБА_1 чи дійсно він бажає проходити огляд на стан сп`яніння, не дивлячись на те, що він уже раніше надав свою згоду та сів у патрульний автомобіль, щоб прослідувати до місця огляду на стан сп`яніння. Крім того, мав місце незаконний обшук автомобіля ОСОБА_1 . Як слідує із відеозапису, ОСОБА_1 та його автомобіль піддалися незаконному обшуку. Працівники поліції активно приймали участь у вилученні та огляді особистих речей ОСОБА_1

-за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288053 від 01.04.2025р. вказав, що як слідує із відеозапису, факт керування транспортним засобом не було зафіксовано працівниками поліції. Якщо працівниками поліції не було зафіксовано на відеозапис, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то працівники поліції не мали права вимагати у ОСОБА_1 пред`явити документи на керування транспортним засобом та вимагати проходження ним огляду на стан сп`яніння, так як він не керував транспортним засобом. Якщо припустити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то він мав би порушити ПДР, це мало б бути зафіксовано на відео щоб його мала право зупинити поліція. якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

В подальшому надав клопотання про розгляд об`єднаної справи без його участі.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що обидва рази ОСОБА_1 керував транспортним засобом та проїжджаючи через блокпост був зупинений. Так, 08.03.2025р., під час спілкування зі ОСОБА_3 , в нього були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він спочатку погодився та присів до патрульного автомобіля. Там він зізнався, що незадовго до цього вживав наркотичні засоби, тому його ще декілька раз перепитали чи точно є сенс їхати на огляд. Тиску на ОСОБА_1 ніхто не чинив, він обміркувавши, все ж таки вирішив не їхати на огляд, внаслідок чого ним було складено протокол за порушення п.2.5 ПДР. Дійсно під час даного процесу зі згоди ОСОБА_1 проводився огляд його автомобіля. Так, само 24.03.2025р. під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 було зупинено на блокпості з ознаками наркотичного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він погодився, був доставлений до медичного закладу. За результатом чого було складено висновок про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266165 від 08.03.2025р.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він відмовився від 08.03.2025р.;

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288053 від 01.04.2025р.;

- висновком КНП «ООМЦПЗ ООР» №000716 заповненого 01.04.2025р., складеного 25.03.2025р., згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння;

- повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 25.03.2025р.;

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, за результатом дослідження відеозапису події, долученого до матеріалів справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що в обох випадках після зупинки транспортного засобу на блокпосту під керуванням водія ОСОБА_1 , після того як у співробітників поліції виникла підозра щодо перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника-адвоката Реви С.В. про те, що у співробітників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, є недоречними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту під час дії воєнного стану. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорювався, що вбачається з відеозаписів, тому суд відхиляє доводи адвоката Реви С.В, (по епізоду №2) про те, що факт керування транспортним засобом не було зафіксовано працівниками поліції, оскільки це випливає із сукупності досліджених по справі доказів та не оспорювалось самим ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що працівники поліції почали схиляти його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (по епізоду №1), суд розцінює критично, оскільки це не відповідає обставинам справи. Дійсно співробітники поліції декілька разів перепитували ОСОБА_1 чи точно він бажає проходити огляд на стан сп`яніння після того він сам повідомив про те, що незадовгого до цього вживав наркотичні засоби і відмовився від проходження огляду. Зі скаргами з цього приводу ОСОБА_1 до компетентних органів не звертався.

Посилання адвоката Реви С.В. стосовно проведення, на його думку, незаконного обшуку автомобіля ОСОБА_1 (по епізоду №1), суд не бере до уваги, оскільки це виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, не впливає на ступінь доведеності вини особи та не є предметом розгляду справи.

Відсутність в матеріалах справи направлення для проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі (по епізоду №2), не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, де проходив процедуру огляду.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000716 від 01.04.2025р., підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння в момент керування транспортним засобом (по епізоду №2). Підстав не довіряти результатам проведеного огляду немає, так само і засобам вимірювальної техніки, що використовувалися при дослідженні.

Всі надані суду докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини справи.

Таким чином, суд розцінює позицію захисника-адвоката Реви С.В. як спосіб захисту, обумовлений прагненням ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року та керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При цьому суддя зазначає, що згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення Молдова 242501033, що підтверджено довідкою з бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика»

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу за ч.ч.1ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 25, 27, 30, 33-35, 36, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266165 від 08.03.2025р.) у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік; за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (протокол ЕПР1 №288053 від 01.04.2025р.) у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан