Справа № 674/1857/25
Провадження № 3/674/676/25
ПОСТАНОВА

іменем України

27 листопада 2025 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Посунько Г.А., розглянувши в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Браїлівка Кельменецького району Чернівецької області, проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , не працюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 21 серпня 2025 року вона піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст.184 КУпАП. І знову, ОСОБА_2 повторно протягом року ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч.2 ст.150 СК України, відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не забезпечує належний догляд та виховання свого сина, а саме: періодично проживає з ним в сумнівних осіб, 10 жовтня 2025 року близько 15.30 годин перебувала з дитиною в холодну пору на зупинці громадського транспорту та мала намір їхати до хостелу для ночівлі, що могло завдати шкоди здоров`ю дитини.

Тим самим ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП - "ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення".

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток через мобільні засоби зв`язку та шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця її проживання. Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами,

дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом,

суддя вважає наступне.

10 жовтня 2025 року інспектор СЮП ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Вікторія Вольська склала протокол серії ВАД № 273710 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

В протоколі вказано, що 21 серпня 2025 року ОСОБА_2 піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст.184 КУпАП. І знову, ОСОБА_2 повторно протягом року ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч.2 ст.150 СК України, відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки не забезпечує належний догляд та виховання свого сина, а саме: періодично проживає з ним в сумнівних осіб, 10 жовтня 2025 року близько 15.30 годин перебувала з дитиною в холодну пору на зупинці громадського транспорту та мала намір їхати до хостелу для ночівлі, що могло завдати шкоди здоров`ю дитини.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.280 КУпАП о рган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.4 ст.150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Здійснення ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, визначається ставленням до наслідків та характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що при складанні протоколу не зібрано та не долучено до матеріалів беззаперечних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 СК України.

Так, зазначені в протоколі відомості про те, що 10 жовтня 2025 року близько 15.30 годин ОСОБА_2 перебувала з дитиною в холодну пору на зупинці громадського транспорту, не можуть бути обставинами, що свідчать про ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

Зазначені в протоколі відомості про те, що ОСОБА_2 разом з дитиною мала намір їхати до хостелу для ночівлі, не можуть бути обставинами, що свідчать про ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків.

Зазначені в протоколі відомості про те, що ОСОБА_2 разом з дитиною періодично проживає в сумнівних осіб, носять виключно загальний, абстрактний характер.

Зазначені в протоколі відомості про те, що ОСОБА_2 не забезпечує належний догляд та виховання свого сина, носять виключно загальний, абстрактний характер.

Зазначені в протоколі відомості про те, що внаслідок дій ОСОБА_2 могла бути завдана шкода здоров`ю дитини, носять виключно загальний, абстрактний характер.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що суду не було надано належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 273710 від 10 жовтня 2025 року.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України одними із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суду не надано належних доказів про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 обставинам справи та на підтвердження вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ст.9, ч.2 ст.184, ст.ст.245, 247 - 249, 251, 252, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Посунько Г.А.