Справа № 751/5662/25 Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М.
Провадження № 33/4823/875/25
Категорія - ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 18 червня 2025 року, о 12 год. 09 хв., у місті Чернігові, по вул. Текстильників, 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, та при цьому дане правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою за ч.2 ст.126 КУпАП від 13.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.

18.06.2025 о 12:09 год., у м. Чернігові, по вул. Текстильників, 11, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 . Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Адміністративні справи № 751/5662/25 та № 751/5664/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоївши справі № 751/5662/25, провадження № 3/751/2045/25.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП скасувати. Провадження у справі відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку із вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності. Вважає, що місцевий суд не звернув увагу на об`єктивні обставини та фактори, за яких відбулося вчинення ним адміністративних правопорушень. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом. Вказує, що відеозаписи не є повними та безперервними, а також відеозапис зроблений невідомим пристроєм.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №365542 від18.06.2025, ОСОБА_1 , 18 червня 2025 року, о 12 год. 09 хв., у місті Чернігові, по вул. Текстильників, 11, керував автомобілем CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою за ч.2 ст.126 КУпАП від 13.04.2025, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- копією постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2023, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік (а.с.4-5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4489449 від 13.04.2025, відповідно до якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.7);

- реєстраційною карткою ТЗ, відповідно до якої власником транспортного засобу CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с.8);

- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 , на підставі постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.07.2023, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, але станом на 19.06.2025 своє право не поновив, тобто в територіальному сервісному центрі практичний та теоретичний іспити не складав та фактично на момент складання протоколу не мав права керування транспортними засобами (а.с.2).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На запитання поліцейського «Чому сюди приїхали?», водій відповів: «Приїхав сюди поставити авто, зараз приїде людина та його забере». Під час перевірки було з`ясовано, що водій протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП.

Наведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 носять систематичний характер.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №365535 від 18.06.2025, ОСОБА_1 , 18 червня 2025 року, о 12 год. 09 хв., у місті Чернігові, по вул. Текстильників, 11, керував транспортним засобом CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.18).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, є непереконливими, з огляду на таке.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль CHERY AMULET, в салоні якого, окрім водія, нікого не було, рухався назустріч автомобілю патрульної поліції. Водій автомобіля CHERY AMULET звернув вправо, поліцейські, розвернувшись, поїхали за ним. Через короткий проміжок часу патрульний автомобіль наздогнав автомобіль CHERY AMULET, який був припаркований і біля нього перебував чоловік, яким виявився ОСОБА_1 . На запитання поліцейського «Чому сюди приїхали?», водій відповів: «Авто не його, купили хлопцям. Приїхав сюди поставити авто, зараз приїде людина та його забере». Під час спілкування працівник поліції виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, про що йому було повідомлено. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте водій відмовився в категоричній формі та повідомив, що він взагалі не керував транспортним засобом. У подальшому, поліцейські неодноразово пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 зазначив, що він не водій даного транспортного засобу та не керував ним. Особа, яка керувала автомобілем, перебуває в СЗЧ, тому він не буде повідомляти його анкетні дані. Якщо б він був водієм транспортного засобу, то погодився б у встановленому законом порядку пройти медичний огляд. Вказану поведінку ОСОБА_1 поліцейські розцінили як ухилення ним від проходження огляду. При цьому, працівником поліції останньому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Після цього, відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено з його змістом.

Доводи апелянта про недоведеність керування ним транспортним засобом спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності, так як поведінка останнього на місці та його висловлювання під час спілкування з поліцейськими, що він «привіз автомобіль, під`їдуть хлопці і заберуть даний транспортний засіб» вказувало на те, що він керував автомобілем.

Крім того, з відеозапису з відеореєстратора та боді-камери вбачається, що в автомобілі під час його руху перебувала лише одна особа, яка ним керувала; між моментом, коли автомобіль зник з поля зору відеореєстратора, та моментом зупинки пройшло 40 секунд. При цьому, на вулиці інших осіб, окрім нього, не було.

Пояснення ОСОБА_1 , що за кермом автомобіля був не він, місцевий суд правильно не прийняв до уваги, так як зазначене нічим не підтверджується і суперечить доказам, зібраним по справі.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу CHERY AMULET, р.н. НОМЕР_1 , а тому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від виконання якого він відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Твердження апелянта, що перший відеофайл зроблений не бодікамерою, а невідомим пристроєм, що є порушенням закону, є безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. В даному випадку спочатку відеофіксакція велася з технічного приладу, розташованого в службовому автомобілі поліції.

Доводи апелянта про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, є непереконливими, з огляду на таке.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 працівникам поліції повідомив, що привіз автомобіль, і не вказував, що діяв у стані крайньої необхідності, що має місце на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому зазначені ним обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене повторно після накладення адміністративного стягнення, віднесене до грубих порушень правил безпеки руху, які вчинені навмисно і свідчать про підвищену суспільну шкідливість у зв`язку з чим і передбачена сувора відповідальність в порівнянні з іншими правопорушеннями.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР; а також, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, яка є більш суворою.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний