Справа № 163/1389/25 Провадження №33/802/686/25 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Пойди Г.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 488 956 (чотириста вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 91 копійка.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605.60 грн.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він будучи директором ТОВ «Вест Делюкс Трейд», вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару за митною декларацією №25UA75U9 від 14.01.2025 «автозапчастини» загальною вартістю 977913, 82 гривень з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів рахунку-фактури «Invoice» № 14.01.25.026G-BV_WEST від 14.01.2025, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кінах Я.В. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що інвойс був виставлений саме компанією «CAR EXPO BG», містить підпис посадової особи та скріплений печаткою компанії, при цьому ставлячи під сумнів зазначений інвойс, митниця не вжила жодних заходів для його перевірки. Вказує на те, що відповідь литовських митних органів не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Кінах Я.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 20.11.2025 (а.с.254), при цьому ОСОБА_1 про причини неявки апеляційний суд не повідомляв, жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

Разом з тим, на адресу апеляційного суду захисник Кінах Я.В. подала чергове клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що вона 24 листопада 2025 року братиме участь в судовому засіданні місцевого суду.

Однак таке клопотання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення перебуває в провадженні Волинського апеляційного суду з 09 жовтня 2025 року. За час перебування даної справи у провадженні суду апеляційної інстанції сторона захисту для розгляду по суті апеляційної скарги жодного разу до суду не з`явилась.

Як вбачається з матеріалів справи, слухання справи щодо ОСОБА_1 в апеляційному суді тричі відкладалось за клопотанням захисника з різних причин, при цьому сам ОСОБА_1 жодного разу на розгляд справи не з`являвся. При цьому клопотань про відкладення розгляду справи він не подавав.

З врахуванням вказаних обставин, а також того, що ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, а тому клопотання захисника про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає.

А тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, чергова неявка ОСОБА_1 та його захисника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці Пойду Г.І., яка заперечувала апеляційну скаргу і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, вказаних вимог закону дотримався.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Факт ввезення 15.01.2025 на митну територію України в адресу ТОВ «Вест Делюкс Трейд» товару «автозапчастини» і випуск його у вільний обіг підтверджується митною декларацією типу ІМ40ДЕ №25UA75U9 від 14.01.2025, а також в апеляційній скарзі не заперечується.

Так, згідно матеріалів митної справи, вказаний товар ввезений через пункт пропуску «Устилуг Зосин» із Польщі в Україну на підставі інвойса № 14.01.25.026G-BV_WEST від 14.01.2025 та CMR б/н від 14.01.2025 Товар.

Згідно вказаного інвойса, відправником товару є болгарська компанія «CAR EXPO BG» LTD (м. Варна), вартість товару - 3230,73 доларів США, що згідно за офіційним курсом валют НБУ станом на 15.01.2025 становило 136 573,94 гривні.

Відповідно до відповіді на запит Волинської митниці, митний орган Литовської Республіки надав інформацію та додав експортні декларації MRN: №25LTLRB3 від 14.01.2025, №25LTLR10000170A1B7 від 14.01.2025, №25LTLRB2 від 14.01.2025, №25LTLRB9 від 14.01.2025, №25LTLRB8 від 14.01.2025 з копіями документів, на підставі яких був оформлений експорт згаданих запчастин з території Європейського Союзу.

Згідно вказаних декларацій відправником/продавцем товару «автозапчастини», який переміщувався вантажним транспортним засобом марки «RENAULT», д.р.н. НОМЕР_1 , вказано литовську компанію UAB «Klarksonas», а покупцями/отримувачами громадяни України: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (м.Ковель), ОСОБА_5 (м.Луцьк), ОСОБА_6 (м.Ковель), ОСОБА_7 (м.Луцьк). Загальна вартість товару «автозапчастини» згідно експортних декларацій MRN становить 22 573,25 євро, що згідно з офіційним курсом валют НБУ станом на 15.01.2025 становило 977 913,82 гривні.

Крім того, відповідно до відповіді митного органу Республіки Польща №0201-ІGM.542.212.2025.4 від 17.02.2025, транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 перетнув кордон в напрямку виїзду через пункт пропуску «Зосин-Устилуг» на підставі литовських митних декларацій, які додав, згідно яких вони є ідентичними тим, що й надав митний орган Литовської Республіки у відповіді № (1.50Mr/20-05) 3ВЕ-1040 від 13.02.2025.

Таким чином місцевим судом правильно встановлено, відповіді уповноважених митних органів Республіки Польща та Литовської Республіки здобуті у передбаченому МК України порядку, є офіційними документами, які складені та видані службовими особами від імені органів державної влади іноземних країн та доводять ту обставину, що зазначені в рахунку-фактурі «Invoice» № 14.01.25.026G-BV_WEST від 14.01.2025 відомості про відправника та одержувача товару, а також його вартість, є такими, що не відповідають дійсності.

Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З диспозиції ч.1 ст.483 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є особа, яка безпосередньо перемістила, або вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та/або одержувача, неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості При цьому, дане правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, особа знала і усвідомлювала, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару, містять неправдиві відомості, але все-таки бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Отже, згідно досліджених вищевказаних доказів встановлено, що директор ТОВ «Вест Делюкс Трейд» ОСОБА_1 подав митному органу як підстави для переміщення товарів рахунку-фактури «Invoice» № 14.01.25.026G-BV_WEST від 14.01.2025, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Враховуючи наявність розбіжностей щодо відправника та одержувача товару, що вбачається у результаті співставлення відомостей, отриманих органами митниці, із документами, які були подані до митних органів України, апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 та його захисника, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Диспозицією статей 483 та 485 МК України вирішальним у кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи, що притягається до відповідальності за порушення митних правил, на приховування товару від митного контролю (при кваліфікації за ст.483 МК України) або ухилення від сплати митних платежів (при кваліфікації за ст.485 МК України).

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Наведене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товару шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів рахунку-фактури, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Місцевим судом перевірялись доводи захисника про те, що відповідь литовських митних органів не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, однак така версія визнана необґрунтованою, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства.

Підстав для скасування чи зміни постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кінах Я.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов