провадження № 3/208/3017/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Кам`янського Варибрус В.А., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , протягом року притягався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №430198 від 21.08.2025 року-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 року о 20:05 год. за адресою вул. М.Грушевського, водій здійснив рух з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, поведінка не відповідає обстановці), на вимогу працівників поліції пройти тест на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, категорично відмовився. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується його особистим підписом у протоколі, а також шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких заяв чи клопотань про неможливість присутності в судовому засіданні на адресу суду надані не були.

Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003). Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суддя вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, КУпАП.

Вказане підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №430198 від 21.08.2025 року, який за змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, дії посадової особи, що їх складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались;

- рапортом поліцейського ВРПП, в якому він доповідає, що під час несення служби було зупинено т/з ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , котрий порушив правила дорожнього руху, авто було зупинено. Було встановлено особу гр. ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, зіниці розширені та не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Відносно водія було складено адміністративні протоколи за ч.2 ст. 130, ч.4 ст. 126, ч.1 ст.126 КУпАП.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію, складеного відносно ОСОБА_1 21.08.2025 року о 20:10 год., в якому зафіксовано що останній відмовився від проходження огляду;

- копією Постанови Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 10.04.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери, на якому відображено як встановлено особу ОСОБА_1 , виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, повторно протягом року.

Отже, докази, що містяться в матеріалах справи, є достатніми, належними та допустимим і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, а в його діях вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння вчинене особою повторно протягом року, яка притягалась до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі (абз. 4).

Суду не надано доказів перебування т/з ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 у приватній власності гр. ОСОБА_1 .

Передбачене ч.2 ст.130КУпАП адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не може бути застосоване до ОСОБА_1 , оскільки він не є власником транспортного засобу, яким керував.

Отже, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 з метою додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП. При цьому, враховуючи систематичність адміністративних правопорушень за ст.130 КУпАП протягом року, небажання особи ставати на шлях виправлення, а також те, що застосування попередніх стягнень у виді штрафу не призвело до належного виховного ефекту та не утримало правопорушника від повторних порушень, вважаю за необхідне призначити найбільш суворе адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді адміністративного арешту.

Керуючись ст.130, КУпАП, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130, КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на користь держави - судовий збір, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.А. Варибрус