ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/952/24 Номер провадження 33/814/390/25Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Лисенко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, 10 серпня 2024 року, о 23 год. 09 хв. по вул. Павлика у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21096», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації мови та рухів ).Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

З постановою суду не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній жодний доказ зупинки автомобіля, оскільки транспортний засіб був припаркований на узбіччі, в салоні якого перебували апелянт та його знайомі, в зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення.

Разом з цим ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи подане клопотання тим, що постанова була прийнята за відсутності сторін, а копія оскаржуваної постанови надійшла на електронну адресу лише 11.02.2025.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, попередньо надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи та подану апеляційну скаргу, переглянувши відеозапис, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст.289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи конкретні обставини справи, та те, що копія постанови була направлена учасникам лише 11 лютого 2025 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом (а.с.53), а також з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Водночас, відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Вказана обставина є кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.130 КУпАП та на переконання апеляційного суду з дотриманням вимог ст.256 КУпАП була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та належно встановлена постановою суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що юридична оцінка дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною. Суд першої інстанції, вирішуючи справу дотримався вимог ст.ст. 9, 245, 251, 278, 280, 283 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №750378, 10 серпня 2024 року, о 23 год. 09 хв. по вул. Павлика у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21096», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації мови та рухів ).Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку на місці за допомогою технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №750378 від 10.08.2024; рапортом чергового ВП №3 (смт.Велика Багачка) Падусенко Я.Ю.;постановою серії ЕНА №2802811; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , відеозаписом.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції з`ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено (відозаписом зафіксовано рух автомобіля 10.08.2024 о 23 год. 09 хв.) працівниками поліції після надходження інформації про керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.Від проходження огляду ОСОБА_1 10.08.2024 о 23 год.11 хв. відмовився. Під час спілкування з працівниками поліції підтверджував що він «випивши». Від підпису та отримання копії протоколу відмовився.

В зв`язку з вищенаведеним, апеляційний суд сприймає критично доводи ОСОБА_2 щодо відсутності факту керування автомобілем та сприймає їх як бажання останнього уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, доводи , викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунтовану правову оцінку.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови та наявності підстав для закриття провадження у справі, про що йдеться в апеляційній скарзі, в ході апеляційного розгляду, не встановлено.

Таким чином, вважаю, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог законодавства, відповідно до положень статті 245 КУпАП, з своєчасним, всебічним, повним і об`єктивним з`ясуванням обставин по справі, а висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об`єктивність яких сумнівів не викликає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. 33 КУпАП, призначив його в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП. та обґрунтовано дійшов висновку про накладення на ОСОБА_2 , штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами на один рік.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2025 року-задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шишацького районного суду Полтавської області від 09 січня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.І. Захожай