Справа № 645/5927/25
Провадження № 3/645/1309/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано,

в с т а н о в и в :

25.08.2025 о 12:20 в м. Харків, Салтівське шосе, 262-А громадянин не виконав законної вимоги (припису) №1417, інспектора ВБДР УПП в Харківській області ДПП, ст. л-та поліції Христини Дем`яненко від 25.08.2025 щодо негайного припинення виконання робіт за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 262-А, до отримання погодження з уповноваженим підрозділом поліції України, чим порушив ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», ДСТУ 8749:2017; п. 32.1 А ПДР України, ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію», чим порушив п.1.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 188-28 КУпАП.

У судові засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначені на 16.09.2025, 21.10.2025, 17.11.2025, 24.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином за допомогою направлення поштової кореспонденції за місцем проживання особи та шляхом публікації виклику до суду на веб-сайте «Судова влада». Жодних заяв чи клопотань з процесуальних питань на адресу суду від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ст. 188-28 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №222340 від 25.08.2025, де в графі місце роботи зазначено, що ОСОБА_1 «тимчасово не працює», від пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України (а.с.1); компакт- диск у конверті з написом «АЛ 7967 АДД 222340 ст. 188-28 ВБДР», на якому зафіксовано, як працівники поліції повідомляють особі на ім`я « ОСОБА_2 », що відносно нього буде складено адміністративний протокол за невиконання вимог припису та продовження виконання робіт, зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення особі прав та обов`язків, змісту протоколу, повідомлення про те, що розгляд протоколу відбудеться у Немишлянському районному суді м. Харкова (а.с.2); акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складений 25.08.2025 о 12:15 годині за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 262 а. Згідно акту обстеження розпочато 25.08.2025 о 12:00 годині у присутності ВБДР управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, ст. л-та поліції Дем`яненко Х.В. Під час обстеження встановлено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на: проводив роботи: ОСОБА_1 . Обстеження закінчено 25.08.2025 о 12:16 годині. За результатами обстеження ділянку визнано такою, на якій мається порушення у сфері забезпечення дорожнього руху внаслідок здійснення робіт за відсутності погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим спричинено виникнення умов, що загрожують безпеці дорожнього руху та порушено вимоги статей 23, 26, 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», пунктів 5.1.1, 12.1 ДСТУ 8749:2017, статей 6, 40 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, ЗУ «Про автомобільні дороги», пунктів 1.5, 1.8, 32.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (а.с.3); роздруківку фотознімку, на якому зображено ділянку, розташовану між тротуаром та проїзною частиною, на якій розташовано будівельні матеріали (а.с.4); вимогу (припис) №1417 інспектора ВБДР УПП в Харківській області ДПП, ст. л-та поліції Христини Дем`яненко від 25.08.2025 щодо негайного припинення виконання робіт за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 262-А (а.с.5).

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу за адміністративне правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 188-28 КУпАП, останньому інкриміновано порушення п. 1.5 Правил дорожнього руху.

Статтею 188-28 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 188-28 КУпАП полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктами цього правопорушення є як громадяни, так і посадові особи.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративна відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержання установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання як; входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за вчинення зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій.

Відеозапис долучений до адміністративного матеріалу не містить фіксації складання вимоги (припис) №1417 від 25.08.2025, встановлення того, що саме ОСОБА_1 є особою відповідальною за проведення робіт, вручення особі припису та роз`яснення того, що припис підлягає негайному виконанню.

В матеріалах справи відсутні пояснення особи, що притягається до адміністративної діяльності, не заначено відомості про те, що особа є посадовою особою або суб`єктом господарської діяльності, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово не працює.

Суд, акцентує увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд, будучи органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що не доведено «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-28 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Лисенко