КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4777/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року місто Київ

справа № 361/9311/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі Балковій А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2025 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що оскаржувана постанова є незаконною та не обґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає дійсним обставинам справ, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що працівники поліції діяли у свавільний спосіб, чим грубо порушили принцип верховенства права.

Вказував, що працівниками поліції під час складання протоколу не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, чим було позбавлено можливості використання права на захист.

Посилався на те, що суддею Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипкою О.В. було винесено постанову про повернення матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до Броварського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення чим порушено вимоги ст. 251 КУпАП.

Посилався на те, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Оскільки постанова суду першої інстанції на теперішній час не набрала законної сили у зв`язку з оскарженням її в апеляційному порядку, строк для притягнення закінчився та склав більше одного року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У судове засідання апеляційного суду призначене на 18 листопада 2025 року о 17.00 год., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Марущак А.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки не повідомляли, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило, а тому суд апеляційної інстанції вважає можливим розглядати справу без участі ОСОБА_1 та його захисника Марущака А.С.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №286254, 08 вересня 2024 року о 11.50 год. м. Бровари на вулиці Київській, 236, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CheryKimo», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП Броварська БКЛ БРР БМР за допомогою алкотестеру Алконт U8300 на запис камери. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольної, наркотичної чи іншої інтоксикації №112, результат - 1,911%.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2024 року серії ААД №286254;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №112, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного поліцейським Броварського РУП старшим лейтенантом поліції Поліщуком О. М.;

відеозаписом з бодікамери №10.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції під час складання протоколу не були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим було позбавлено можливості використати право на захист, суд апеляційної інстанції відхиляє оскільки вказані обставини не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист в суді першої інстанції.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що суддею Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипкою О.В. від 03 квітня 2025 року було винесено постанову про повернення матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до Броварського РУП ГУ НП в Київській області для належного оформлення чим порушено вимоги ст. 251 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що повернення справи судом першої інстанції для належного оформлення не є підставою для скасування постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, так як постанова суду першої інстанції на теперішній час не набрала законної сили у зв`язку з оскарженням її в апеляційному порядку, строк для притягнення закінчився та склав більше одного року, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно з ч.6 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №286254, 08 вересня 2024 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладеного на нього стягнення.

Таким чином, з огляду на те, що правопорушення було вчинене 08 вересня 2024 року, річний строк, передбачений ч.6 ст.38 КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності станом на день ухвалення судом першої інстанції постанови не сплив, а відтак відсутні підстави застосування для даних правових наслідків, передбачених п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.