Провадження №3/463/2104/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП СЕРВІС ЛЬВІВ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП СЕРВІС ЛЬВІВ» ОСОБА_1 вчинив порушення вимог частини першої статті 21 КЗпП, частини четвертої статті 24 КЗпІІ України, а саме 9 жовтня 2025 року відповідно до направлення №ЗХ/1/16016-25 від 3 жовтня 2025 року на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю було здійснено вихід за фактичною адресою місця здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП СЕРВІС ЛЬВІВ» () (далі -Товариство), а саме: Львівська обл., м. Львів, вул. Довга, 36, та при виході за вищевказаною адресою за виконанням трудової функції оператора зафіксовано ОСОБА_2 , яка в усних поясненнях повідомила, що стажуються у товаристві другий день, офіційно не працевлаштована, за даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, станом на 13 год. 05 хв. 9 жовтня 2025 року товариство не використовувало задекларовану працю з вищевказаною працівницею, відтак встановлено, що у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДСП СЕРВІС ЛЬВІВ» (ЄДРПОУ - 42644973), мало місце порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України, що полягає у фактичному допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим директор даного товариства вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Частиною третьою ст. 41 КУпАП передбачається відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Так вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/30486/023609/П/ПТ від 27 жовтня 2025 року, актом №ЗХ/ЛВ/32086/023676 від 10 жовтня 2025 року, списком працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП СЕРВІС ЛЬВІВ» станом на 9 жовтня 2025 року, скріном з відеозапису та долученим відеозаписом, а також поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, щодо визнання вини.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, ставлення до вчиненого, зокрема визнання ним вини, тяжкість скоєного та обставини вчиненого, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.