Справа № 130/1711/25
Провадження № 33/801/1238/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 листопада 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Британської О. В. на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю, оголошено усне зауваження та закрито провадження у справі.

Не погодившись з указаною постановою, прокурор Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Британська О. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що остання підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 7 пункту 1 розділу I Закону України № 1952-VIII від 16 березня 2017 року, який набрав чинності 16 квітня 2017 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширюваному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 заходів примусового характеру, пов`язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до останнього не застосовано.

Отже, у цій справі прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (зі змінами, внесеними Законами України № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року та № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) кореспондуються з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Апеляційний суд звертає увагу прокурора, що ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Водночас, виходячи з принципу верховенства права, ураховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст. 129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»).

Ураховуючи викладене, доводи прокурора про наявність у нього повноважень для подання апеляційної скарги, а відповідно повноважень суду апеляційної інстанції для прийняття до розгляду такої апеляційної скарги, в якій фактично ставиться питання про погіршення становища особи з вимогою щодо притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст.1726 КУпАП, не відповідають наведеним вище нормам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право на справедливий суд, яким кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

З урахуванням наведених норм Конституції України, вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень діючого Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд констатує, що прокурор Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Британська О. В. не є особою, яка відповідно до положень ст. ст. 287, 294 КУпАП має право подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді місцевого суду, відтак, зважаючи на положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти апеляційну скаргу прокурора до розгляду, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Британської О. В. на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький