Справа № 182/3585/25
Провадження № 3/0182/1676/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.11.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Борисова Н.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серія НОМЕР_1 , працюючого водієм ПК «Дніпровський», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345971 від 30.05.2025 року, 30.05.2025 року о 10.45 год. в м. Нікополь по пр. Трубників біля буд. 36, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-benz 400CDI д.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах схожий на алкогольний з порожнини рота; млява мова. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом поряду, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер Алкотестер 6810 та у медичному закладі водій відмовився. Водія від керування транспортним засобом відсторонено.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколом був не згодний та пояснив що 30.05.2025 року йому необхідно було приїхати до охоронного агентства «Явір 2000», який знаходиться на перехресті вул. Г. Чорнобиля пр. Трубників. Зранку він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 і домовився з ним про те, що він його підвезе. Після цього, приїхавши до охоронного агентства «Явір 2000», ОСОБА_2 пішов у власних справах, а він залишився біля машини. Через деякий час до нього під`їхали працівники поліції, які повідомили, що він порушив ПДР України та попросили надати документи для перевірки, на що він повідомив, що автомобілем не керував і документів не має, але на це працівники поліції не відреагували та склали відносно нього постанову за порушення ПДР України. Під час складення постанови він попросив надати йому адвоката, на що поліцейський йому відмовив та запропонував розписатися в документах. Спочатку він відмовився від підпису в постанов, а потім погодився, але поліцейський сказав вже пізно і «до свидания». Про складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП він взагалі не знав т.я. гадав, що розписався лише в протоколі одо порушення правил дорожнього руху. Про складення відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП він дізнався через днів 7-9, від знайомих. Крім того, він вказав, що автомобіль на лежить ОСОБА_3 і ним користується, як він так і ОСОБА_2 . Стосовно штрафу виписаного за порушення ПДР України, він вказав, що сплатив його, через те, що він працює водієм в ПК «Дніпровський» і їздить між містами Дніпро, Кривий Ріг, Запоріжжя, а поліцейські на блокпостах перевіряють його документи та особу і під час виявлення несплачених штрафів за ПДР України вони відстороняють водія від керування автомобілем. Просив провадження в справі за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що він працює разом з ОСОБА_1 30.05.2025 року йому зателефонував ОСОБА_1 і попросив підвезти його до охоронного агентства «Явір-2000», на що він погодився бо йому також необхідно було приїхати в район «Еліт клубу» на зустріч. Повідомив, що він користувався також іноді автомобілем Мерседес, як і ОСОБА_1 . Приблизно о 10.20 10.30 год. вони приїхали до цього агентства, керував автомобілем він. Потім зупинився біля ТОВ «Явір» і пішов у справах на протилежну сторону до Еліт клубу, а ОСОБА_1 залишився біля машини. Через деякий час він повернувся до машини та дізнався, що на ОСОБА_1 скали постанову за порушення ПДР України, хоча останній в той день був пасажиром на передньому пасажирському сидінні. Повідомив, що порушення ПДР України допустив він, а не ОСОБА_1 . Через деякий час, ОСОБА_1 повідомив йому, що відносно нього ще склали протокол за ст. 130 КУпАП і попросив, щоб він дав пояснення про подію того дня.

Адвокат Горох О.В. просив долучити до матеріалів адміністративної справи заперечення щодо обставин, викладених у протоколі та просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в той день автомобілем не керував, а факт керування останнім відсутній і на відеозаписі з бодікамери працівників поліції. Крім того, під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомив поліцейським, що він автомобілем не керував, на що вони не відреагували та продовжили тиснути на нього, як на водія, що також підтверджується відеозаписом з бодікамери. Крім того, під тиском поліцейських ОСОБА_1 погодився продути прилад Драгер, але під час проходження тесту він намагався взяти прилад в руку для зручності, на що поліцейський негативно відреагував, забрав прилад і вказав, що він відмовся від проходження, що також зафіксовано на бодікамері. Крім того, сам відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки він неодноразово переривається та починається лише в той час коли ОСОБА_1 стоїть в невідомому місці, а через деякий час інше відео починається, що він стоїть біля автомобіля. Тобто, відеозапис має такі часові проміжки з 11.04 11.06, 11.30 11.34, 11.38 11.43, 11.44 11.45 год. і саме через те, що відеозапис не є безперервним, його не можна вважати належним доказом, що також кореспондується з позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року справа №216/5226/16-а. Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським попросив надати йому адвоката, на що поліцейський відмовив йому і його відмова була невмотивованою, чим поліцейський не виконав вимоги, передбачені ст. 59 Конституції України.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 6, 7, 8 цього Порядку: водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав ; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, (далі інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п.п.12,13 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина,сеча та змиви з поверхні губ,шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 266 КУпАП, Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно направлення водія з метою виявлення стану сп`яніння від 30.05.2025 року, гр. ОСОБА_1 було направлено до КП Покровська ЦРЛ. Однак, ознаки сп`яніння, на підставі, яких ОСОБА_1 було направлено до лікарні не зазначено. Крім того, вищевказане направлення не містить місця розташування медичного закладу, відомостей чи доставлявся останній до медичного закладу, але зазначено, що від проходження огляду він відмовився (а.с.2). Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер відмовився (а.с.3). Також, при перегляді диску, встановлено, що відеозапис починається з 11.04 год., де біля частково зруйнованого будинку поліцейський спілкується з ОСОБА_1 , який неодноразово повідомляє, що автомобілем не керував, зазначений запис закінчується об 11.06 год. і на ньому не видно жодного транспортного засобу, окрім патрульного автомобіля. Наступний відеозапис починається з 11.30 год., тобто через 24 хвилини і на ньому ОСОБА_1 сидить в патрульному автомобілі і поліцейський пропонує йому продути Драгер або відмовитись, на що він погоджується і намагається продути прилад, але в той момент коли він бере до рук трубку, щоб взяти її до рота працівник поліції каже «Шо ти делаешь», забирає прилад Драгер і повідомляє «це буде розцінено, як відмова». Після цього, ОСОБА_1 неодноразово питає поліцейського чого він має продувати цей прилад, але чіткої відповіді поліцейського немає, далі ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що автомобілем він не керував, але поліцейський на це не реагує. Після цього, ОСОБА_1 відмовляється від огляду та запис закінчується об 11.34 год. Після цього, відеозапис починається знову об 11.38 год., де працівник поліції неодноразово повідомляє ОСОБА_1 про винесену відносно нього постанову і штраф у розмірі 510 грн. та пропонує розписатися, на що ОСОБА_1 неодноразово погоджується, але поліцейський каже «не чіпай мене» і вимикає камеру об 11.43 год. Після цього, відеозапис починається об 11.44 год., де поліцейський повідомляє ОСОБА_4 про відсторонення його від керування транспортним засобом, на що останній просить надати документи для підпису, але поліцейський сідає в патрульний автомобіль і вони від`їжджають, на цьому відеозапис припиняється об 11.45 год. Жодних дій, спрямованих на відсторонення від керування певним транспортним засобом, відповідно до протоколу, поліцейський не здійснив (а.с.8). Тобто, фактично ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду бо вказує, що не керував автомобілем, але працівник поліції під відеозапис невмотивовано пропонував останньому пройти огляд для визначення стану сп`яніння, не маючи підтвердження того, що саме ОСОБА_4 керував транспортним засобом.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння; відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (постанова від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 30.05.2025 та порушив правила дорожнього руху, за що був зупинений працівниками поліції, зазначений носій не містить.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Аналогічна норма викладена в п. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015№ 1395.

Всупереч викладеним нормам, адміністративний матеріал не містить відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Окрім того, системний аналіз приписів п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію`щодо застування працівниками поліції таких превентивних заходів, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також положень Інструкції № 1026, дає підстави для висновку про визначення чіткого переліку пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Так, згідно вимог ст.40 Закону України«Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції);

б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він не є безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Тобто, з вище наведеного слідує, що відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення. Таким чином, працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції №1026.

Також, Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

До матеріалів справи додано диск з відеозаписом, проте в протоколі не зазначено, на що фіксувалось правопорушення, якими технічними засобами.

Із відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що він не є безперервним, зйомка відеофайла починається з моменту розмови з ОСОБА_1 , а інші відеофайли містять лише відомості про виконання деяких процесуальних дій для складення постанови відносно ОСОБА_1 , інших відомостей про роз`яснення останньому ст. 268 КУпАП та процесуальних дій при складення протоколу за ст. 130 КУпАП вони не містять.

Отже відеозапис, який наданий як доказ, має ознаки переривання, а саме відсутня основна вимога до фіксування правопорушення - безперервність відео фіксації, натомість наявна вибірковість відео файлів, що прямо заборонено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка зареєстрована за № 28/32999 в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 року.

Крім того, з відеозапису вбачається. що ОСОБА_1 просив надати йому адвоката. Однак працівники поліції, фактично відмовили особі в клопотанні про участь адвоката, яке було спрямоване на реалізацію права на захист, та розпочали оформлення події.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У даному випадку недотримання гарантій права на захист особи на первинній стадії притягнення особи до адміністративної відповідальності ставлять під сумнів законність наступних дій проведених при оформленні події та складанні відповідного протоколу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom) від 14 березня 2002 р., заява № 46477/99, суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що до протоколу не додано жодного доказу, який містить відомості про керування гр. ОСОБА_1 автомобілем 30.05.2025 року, а свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив той факт, що за кермом автомобіля в той день був саме він. Тому, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Н. А. Борисова