Провадження № 3/686/8811/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.25

17 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хмельницького, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої,

за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 об 11 год. 15 хв. 02 листопада 2025 року по вул.Проскурівській, 66, у м.Хмельницькому, керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем марки та моделі «Deawoo matiz», номерний знак НОМЕР_1 , у порушення п.п.2.3.Б, 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, не встежила за дорожньою обстановкою та скоїла зіткнення із керованим ОСОБА_3 автомобілем марки «Dodge», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, ОСОБА_1 , на порушення п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, залишила вказане місце дорожньо-транспортної пригоди до якої вона була причетна.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень правил дорожнього руху підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами в їх сукупності, зокрема: поясненнями самої ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, про те, у вищевказаний час та місці вона, керуючи транспортним засобом марки та моделі «Deawoo matiz», номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркомісця, не врахувала габарити свого автомобіля та допустила зіткнення з автомобілем марки «Dodge», що рухався по зустрічній смузі руху, після чого, виконуючи вказівки двох чоловіків (водія та пішохода) ОСОБА_1 зупинилась, ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію, однак, враховуючи те, що їй почали сигналити водії тих транспортних засобів, що знаходились позаду, а вона поспішала до церкви, тому, вирішивши, що потерпіла, яка не підходила, до неї претензій немає, ОСОБА_1 поїхала з місця події, куди повернулась лише після того, як її розшукали працівники поліції; показаннями потерпілої ОСОБА_3 , яка у суді підтвердила, що дійсно за її та ОСОБА_1 участі відбулась вищеозначена дорожньо-транспортна пригода, в ході якої належний потерпілій транспортний засіб марки «Dodge», номерний знак НОМЕР_2 , отримав незначні механічні пошкодження, повідомила ОСОБА_3 суду й про те, що через велику кількість автомобілів, що рухались їй назустріч, вона не могла вийти зі свого транспортного засобу, щоб його оглянути, а коли їй вдалось вийти з автомобіля, то ОСОБА_1 на місці події вже не було, тому нею були викликані працівники поліції. Окрім того, факт вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень правил дорожнього руху підтверджуються й даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501197 від 02.11.2025 р. (щодо фіксації порушення п.п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху); протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501211 від 02.11.2025 р. (щодо фіксації порушення п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху); схеми місця ДТП, в якій зафіксовані дорожня обстановка, механічні пошкодження автомобілів «Deawoo matiz», номерний знак НОМЕР_1 , і «Dodge», номерний знак НОМЕР_2 ; наявних у матеріалах справи фотознімків та здійснених за допомогою нагрудної камери працівника поліції відеозаписів, на яких зафіксовані механічні пошкодження зазначених транспортних засобів та процес оформлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення.

Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такі складені у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належними, достовірними і допустимими доказами у справі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди вона не мала, про зіткнення автомобілів не знала, суд відхиляє та розцінює ці аргументи як суперечливі, непослідовні і такі, що надані з метою уникнути відповідальності за фактично скоєне, адже вони повністю спростовуються вищенаведеними, дослідженими у суді, доказами, зокрема поясненнями самої ОСОБА_1 про які зазначено вище. До того ж, зафіксовані на відеозаписі перші пояснення ОСОБА_1 , факт її зупинки після дорожньо-транспортної пригоди та ввімкнення аварійної світлової сигналізації, а також характер і локалізація механічних пошкоджень керованого нею автомобіля (з боку водія - передні ліві бампер та крило), свідчать про те, що ОСОБА_1 не могла не зрозуміти, що вона допустила зіткнення з задньою лівою частиною транспортного засобу потерпілої, відповідно, прямуючи до церкви, не могла ОСОБА_1 не розуміти, що вона залишає місце дорожньо-транспортної пригоди, яке, з огляду на встановлені факти, нею було залишено умисно.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують факти вчинення вищеозначених порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, а тому поза розумним сумнівом підтверджують її вину.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена і її дії слід кваліфікувати за ст.122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, та за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З урахуванням суспільної небезпеки та характеру вчинених правопорушень, особи порушниці, яка не вперше притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи мету адміністративного стягнення, визначену у ст.23 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, положень ст.36 КУпАП, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених, - в межах санкції, передбаченої ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу.

На переконання суду саме таке стягнення у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 27, 36, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5;

боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 501211 та серії ЕПР1 №501197 від 02.11.2025 р.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя