Справа № 588/1982/25
провадження № 3/588/701/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює у ТОВ «Монделіс Україна», одружений, освіта неповна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за статтею 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАД №715595 від 28.10.2025 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 19.10.2025 в невстановлений час у с.Лучка по вул.Садова, 21 в мережі інтернет, а саме на публічному сайті «Фейсбук» виклав публікацію з нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що має конфлікт з дружиною брата. Конфлікт пов`язаний з її поведінкою після його зникнення безвісті при виконанні завдань з оборони України. При цьому в публічній сфері нецензурно відносно неї не висловлювався, хоча її поведінку дійсно вважає не гідною.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення надано такі докази, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 715595 від 28.10.2025 (а.с. 2);

- заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.10.2025 (а.с.3);

- рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 10.10.2025 у справі №588/1294/25 (а.с.6-8);

- текстове повідомлення SMS (а.с.9);

- повідомлення із сторінки «Фейсбук» (а.с.10).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у статті 245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Правозастосовна практика виробила певні критерії відмежування хуліганства від інших адміністративних правопорушень.

Отже, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство, як правопорушення, необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність. Суд зауважує, що хуліганство виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства.

Дрібне хуліганство має нижчий рівень суспільної небезпеки порівняно з хуліганством відповідальність за яке передбачена КК України. Але ознаки діяння та суспільні відносини, на які воно направлено, дозволяють використати розроблені Верховним Судом підходи до оцінки хуліганських дій для оцінки подій викладених в протоколі відносно ОСОБА_1 .

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Безпосереднім об`єктом хуліганства є саме громадський порядок. Громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, який відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Хуліганство обумовлено мотивом явної неповаги до суспільства. Неповага до суспільства це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати порушення громадського порядку. Тому, саме по собі поширення висловлювань, яке не привело і не могло призвести до порушення громадського порядку, не становитиме порушення статті 173 КУпАП.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці у громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Не виключається вчинення таких дій в мережі інтернет на платформах до перегляду яких має доступ значна і невизначена кількість осіб, зокрема у відкритій групі в мережі «Фейсбук».

В даному випадку додане до протоколу текстове повідомлення (а.с.9) поширювалось в особистому спілкуванні і не було доступне для невизначеного кола осіб.

А інформація поширена у мережі Фейсбук (а.с.10) в силу свого змісту не містить будь-яких закликів щодо порушення громадського порядку, не містить нецензурної лайки, не ображає громадський порядок і спокій громадян. Ця інформація є не фактичним твердженням, а оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають їх спростуванню чи доведенню їх правдивості/неправдивості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ((вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У разі, якщо особа має на меті спростування певної інформації, чи вважає, що поширена інформація завдала їй моральних страждань, вона не позбавлена права звертатись до суду у порядку цивільного судочинства із позовом про захист честі та гідності.

Честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством (стаття 201 ЦК України).

В абзацах 3, 5 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зазначено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинних фактів) і спростувати.

Водночас Пленум Верховного Суду у згаданій постанові зазначив, що у разі, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до п. 2 ст. 10 Конвенції, вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати, непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення від 06.10.2015 у справі Карпюк та інші проти України» (Karpyuk and other v. Ukraine).

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу правопорушення.

Зважаючи на те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 7, 173, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №715595 від 28.10.2025 відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Лебедь