Справа № 175/7719/25
Провадження № 3/175/3510/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Дараган Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2025 року, приблизно о 15 годині 18 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 17 по вул. Слобожанській у м. Краматорську Донецької області керував автомобілем «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Крім того, під час попереднього розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному, просить суворо його не карати. Також пояснив, що він дійсно керував автомобілем по вул. Слобожанській у м. Краматорську Донецької області, коли його зупинили працівники поліції, він був тверезий. Працівники поліції запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння та проїхати у лікарню, на що він відмовився. Він не міг поїхати у лікарню і залишити автомобіль, оскільки виконував бойовий наказ командира, перевозив бойове спорядження для виконання бойових завдань його підрозділом. Захисник адвокат Сінцова Т.В. під час розгляду адміністративного матеріалу просила закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, від захисника надійшли письмові пояснення, в яких просить закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 30 травня 2025 року, приблизно о 15 годині 18 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 17 по вул. Слобожанській у м. Краматорську Донецької області керував автомобілем «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці).

Згідно з відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування на стан сп`яніння.

Разом із цим, вимоги п. 1.3 ПДР України передбачають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положеннями п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського, що підтверджується відеозаписом.

Отже, враховуючи встановлені в ходу розгляду адміністративного матеріалу обставини, досліджений відеозапис, вбачається, що 30 травня 2025 року, приблизно о 15 годині 18 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 17 по вул. Слобожанській у м. Краматорську Донецької області керував автомобілем «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився. Тому суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, направленням на огляд, відеозаписом.

При цьому суд не приймає до уваги посилання, адвоката Сінцової Т.В. щодо того, що відносно ОСОБА_1 як військовослужбовця мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП, натомість відносно нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, положеннями ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а так само за ці ж дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. При цьому положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, без будь-якої конкретики щодо особи, яка керує транспортним засобом, виду та роду її занять тощо. Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений не уповноваженою особою або не за тією статтею КУпАП.

Інші посилання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сінцової Т.В. на відсутність підстав зупинки транспортного засобу та не відсторонення водія від керування транспортним засобом не спростовують встановлених в ході судового розгляду обставин.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно з витягом з бойового розпорядження військової частини НОМЕР_1 № 2229 дск. ОКП Краматорськ від 21 травня 2025 року, бойове завдання підрозділу на виконання вимог бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 № БН-1т від 07 січня 2025 року, з метою ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником в першому ешелоні оборони (СП, ПВ, ВП,ВОП, РОП) та здійснення заходів забезпечення оборони в БРО 2 сб: командиру 2 сб: з 22 травня 2025 року по 31 травня 2025 року залучити наступний особовий склад: молодшого сержанта ОСОБА_1 , старшого техніка 1 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з книги обліку наявності та руху військового майна 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та накладною від 30 травня 2025 року № 488/25, 30 травня 2025 року старшому техніку 1 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було видане військове майно (бойове спорядження) для 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 , допитаного в якості свідка в судовому засіданні, останній пояснив, що він є командиром 1 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є його підлеглим. 30 травня 2025 року їх підрозділ мав виконувати бойові завдання, військовослужбовець ОСОБА_1 на автомобілі їхав за маршрутом, він віз бойове спорядження, відхилятися від маршруту чи залишати автомобіль військовослужбовець не має права.

Отже, вбачається, що 30 травня 2025 року, приблизно о 15 годині 18 хвилин, біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 як військовослужбовець на виконання вказаного вище бойового розпорядження був залучений до виконання бойового наказу командира та не мав можливості відхилитися від заданого маршруту.

Разом із цим, відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Так, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Крайня необхідність це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на момент вчинення зазначеного вище адміністративного правопорушення на підставі бойового розпорядження командира військової частини був залучений для ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником в першому ешелоні оборони та здійснення заходів забезпечення оборони, у зв`язку із чим відповідно до бойового наказу мав доставити бойове спорядження іншим військовослужбовцям на лінію бойового зіткнення і не міг відхилятися від заданого маршруту, суд вважає, що за вказаних обставин відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 слід розцінювати як таку, що вчинена в стані крайньої необхідності. При цьому суд приймає до уваги, що хоча і вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням була заподіяна певна шкода охоронюваним суспільним відносинам, проте необхідність запобігання загрозі життю військовослужбовців, захисту безпеки громадян і державності є збереженням вочевидь більш важливого інтересу.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до ст. 17 КУпАП не може нести адміністративної відповідальності за дії, які були вчинені ним у стані крайньої необхідності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: