ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3167/25 Справа № 202/2893/25 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Будьонного В. С. на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

яку визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі згідно протоколу огляду, стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 14 березня 2025 року о 13 годині 00 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 82-Б, з кіоску здійснювала реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Будьонний В. С. просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що 31.03.2025 року захисником Бартош-Стрєльниковою Т. М. до суду першої інстанції було подано клопотання про переведення матеріалів справи в електронну форму та надання можливості ознайомитись в підсистемі Електронний суд, яке повністю проігноровано судом. Розгляд справи був призначений на 04.06.2025 року о 10:40 год. Захисником Бартош-Стрєльниковою Т. М. 04.06.2025 року повторно було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та відкладення розгляду справи. Однак, суд повторно не надав можливість ознайомитись з матеріалами справи та судове засідання проведено без участі ОСОБА_1 та її захисника. Копія постанови від 04.06.2025 року на адресу ОСОБА_1 не надходила, а в ЄДРСР постанову опубліковано лише 08.07.2025 року. ОСОБА_1 дізналась про наявність оскарженої постанови лише після того як на її телефонний номер надійшло повідомлення від банку про блокування її рахунку. Вказує, що лише 11.11.2025 року у приміщенні суду захиснику Будьонному В. С. було надано можливість ознайомитись із матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційних доводів по суті оскарженої постанови вказує, що ОСОБА_1 не здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, а долучені до матеріалів справи докази не підтверджують факт реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним доказом її винуватості, а згідно протоколу огляду та вилучення речей і предметів, тютюнові вироби були вилучені з кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а не у ОСОБА_1 . Крім того стверджує, що у протоколі не наведено обов`язкових ознак об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, не наведено, якою саме нормою права (статтею закону) встановлюється заборона роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, що є істотним порушенням, яке унеможливлює встановлення у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів продажу вказаних тютюнових виробів ОСОБА_1 , а ч. 1 ст. 156 КУпАП не встановлює відповідальність за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було отримано грошові кошти за реалізацію тютюнових виробів, зокрема відсутні чеки про таку реалізацію та докази проведення працівниками поліції контрольної закупки, відсутні фото- або відеодокази продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів, та пояснення свідків.

Також захисник стверджує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що остання є найманим працівником або самостійно зареєстрована як підприємець.

ОСОБА_1 та захисник Будьонний В. С. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день та час апеляційного розгляду повідомлялися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, про поважні причини неявки не повідомляли, апеляційна скарга містить клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП її участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що судовий розгляд судом першої інстанції було проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника. Крім того, в матеріалах справи містяться заяви про надання електронного доступу захиснику адвокату Бартош-Стрєльниковій Т. М. для ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення розгляду, призначеного на 04.06.2025 року для надання можливості ознайомитись, тому доводи про те, що ОСОБА_1 дізналась про існування постанови лише після того, як на її телефонний номер надійшло повідомлення від банку про блокування її рахунку, матеріалами справи не спростовуються. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що лише 11.11.2025 року у приміщенні суду захиснику Будьонному В. С. було надано можливість ознайомитись зі справою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення ОСОБА_1 доступу до правосуддя та права апеляційного оскарження судового рішення, вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови суду, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №408679 від 14.03.2025, згідно якого ОСОБА_1 14 березня 2025 року о 13 годині 00 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 82-Б, з кіоску здійснювала реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим порушила абзац 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв, тютюнових виробів та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП, а також п. 5 ст. 226 ПК України.

Тобто, з урахуванням досліджених доказів та наведених норм, в протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги абзацу 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» №481/95 від 19.12.1995 р.

Проаналізувавши обставини скоєного правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками, викладеними в оскарженій постанові, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, адміністративна відповідальність за нею настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зокрема без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що норма ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, тобто у відчуженні (продажу) цих товарів.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Тобто необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому законом порядку.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься посилання на норму закону, яка на час інкримінованих подій втратила чинність, а суд першої інстанції не звернув увагу на недоліки складання протоколу та формулювання обвинувачення у вчинені адміністративного правопорушення та необґрунтовано постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаних обставин.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівником поліції як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено спеціальну норму матеріального права абзац 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» №481/95 від 19.12.1995 р., (який втратив чинність 01.01.2025 р. на підставі Закону № 3817-ІХ від 18.06.2024 року). Таким чином, ОСОБА_1 інкриміноване порушення 14.03.2025 року норми закону, яка з 01.01.2025 р. втратила чинність. Відтак протокол не містить посилання на закон, який порушено ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення та наданих матеріалах відсутні будь-які дані щодо фіксації факту оптової або роздрібної торгівлі, тобто здійснення саме продажу тютюнових виробів, зокрема, відсутні будь-які дані щодо передачі їх будь-яким особам, отримання від останніх грошових коштів (виручки) за продаж товарів, відсутні пояснення свідків, які б придбали відповідні товари у кіоску, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 б тощо.

Крім того, співробітниками поліції не надано належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю у вказаному кіоску.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення утворює не наявність у приміщенні кіоску відповідних товарів - тютюнових виробів без марок акцизного податку, яка дійсно вбачається з матеріалів справи, а здійснення саме роздрібної торгівлі ними, тобто відчуження вказаних товарів на користь інших осіб, яка повинна підтверджуватися належними доказами.

З огляду на викладене судом першої інстанції не надано належної оцінки відсутності в матеріалах справи об`єктивних доказів здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності марок акцизного збору, а тим більше і доказів вчинення таких дій саме ОСОБА_1 , у зв`язку із чим висновок суду про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, належить вважати передчасним.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та будь-які інші докази, які вказують безпосередньо на неї як на особу, що вчинила адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №408679 від 14.03.2025 у відношенні ОСОБА_1 складений з істотними порушеннями, а матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 у день та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, здійснювала роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У зв`язку із прийняттям такого рішення, речі та документи, вилучені 14.03.2025 року при огляді приміщення кіоску за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 2), підлягають поверненню за належністю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Будьонного В. С. задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 червня 2025 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Речі, вилучені згідно із протоколом огляду та вилучення від 14.03.2025 року, повернути за належністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця