Провадження № 3/344/5421/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Ковалюк І.П., з участю: секретаря Дуб`янської Л.А., прокурора Ляхович Д.С., захисника Яковенко О.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, що надійшли з 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпунктів «в», «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.2-7 ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 31.01.2024, не подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, а фактично подала дану декларацію 13.02.2025 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, ОСОБА_1 , яку 30.06.2023 звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), будучи відповідно до п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 13.02.2025 о 06.20, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2023 по 30.06.2023, (при звільненні) (далі - декларація при звільненні), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , яку 30.06.2023 звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Головне управління), будучи відповідно до п. п. «в», «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 13.02.2025 о 06.40, подала без поважних причин декларацію особи,' уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік (далі - щорічна декларація за 2023 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор під час розгляду справи просила визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище правопорушень та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки її вина підтверджується зібраними доказами у справі в їх сукупності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала. Однак, зазначив, що не подала декларації вчасно, оскільки переїхала з м.Харкова до м.Івано-Франківська, на утриманні має малолітню дитину, її мати хворіє на онкологічне захворювання, у зв`язку із чим змушена систематично відвідувати її в м.Харкові. Після звільнення перебувала в пошуках роботи. Усі ці обставини не давали їй змоги відслідковувати зміни в законодавстві щодо необхідності подання декларацій. Просить це врахувати та звільнити її від відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення.

Захисник Яковенко О.Г. подала письмові пояснення та просила звільнити ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 6, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б". Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Наказом виконувача обов`язків начальника Головного управління від 08.12.2022 № 623-О/ВС ОСОБА_1 з 08.12.2022 переведено на посаду головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління.

Вказана посада віднесена до категорії «В» посад державної служби.

ОСОБА_1 01.08.2012 склала Присягу державного службовця.

Наказом виконувача обов`язків начальника Головного управління від 22.06.2023 №796-о ОСОБА_1 30.06.2023 року звільнено з посади головного державного інспектора відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, посадовою та службовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VІІ, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання пункцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який :-:і5рав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.

Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-УІІ встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в у мовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 13.02.2025 подала щорічну декларацію за 2022 рік, за 2023 рік та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (При звільненні).

Оскільки ОСОБА_1 являлася суб`єктом на якого поширюється вимоги Закону України «Про запобігання корупції», то граничною датою подання щорічної декларації за 2022 рік є 31.01.2024, за 2023 рік 31.01.2024 року, при звільненні 31.01.2024 рік.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставина, що пом`якшує відповідальність, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винного до вчинених правопорушень, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 36, ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 280, 83-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 605 гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК