Номер провадження 3/404/2969/25
П О С Т А Н О В А
24 листопада 2025 року суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького Антипова Ірина Леонідівна, за участі представника митниці Крамарчука С.Я., розглянувши матеріали справи стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 .
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,
Відповідно до наданої інформації Львівської митниці встановлено, що 19.03.2022 при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «TOYOTA HIACE», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний знак НОМЕР_4 , громадянка України ОСОБА_1 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у якій, зокрема, у графі 6 Отримувач / Recipient вказано «А0216», у графі 9 Вид допомоги / Type of assistance вказано автомобіль ««TOYOTA HIACE D-4D 4WD», VIN: НОМЕР_3 ».
17.07.2025 року надано пояснення до якого додано Акт приймання-передачі транспортного засобу, що є гуманітарною допомогою, згідно якого транспортний засіб «TOYOTA HIACE», VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , переданий військовій частині НОМЕР_6 в особі командира полковника ОСОБА_2 та звернення військової частини за підписом командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_2 (копія додається).
Таким чином, ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «TOYOTA HIACE», VIN: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів документи таких що містять неправдиві відомості щодо отримувача.
Частиною 1 статті 483 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Так, відповідно до абзацу 2 пункту 6 даної Постанови підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).
Крім того, на думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети. Тобто потрібно досягти «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини.
Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний і надмірний тягар.
За вказаних обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил без конфіскації товарів, оскільки конфіскація товару в даному випадку не є пропорційною, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу, а також не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
З урахуванням вимог ст.ст.519, 520 Митного кодексу України з метою відшкодування особою щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню з ОСОБА_1 витрати митниці по справі в сумі 489 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 483, ст. 527 Митного Кодексу України, ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 317 500 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 вартість витрат митниці в сумі 489 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Суддя І.Л. Антипова