ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8132/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу «Служби освітньої безпеки» Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (справи № 753/22778/25, № 753/22779/25, № 753/22780/25).

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2025 року матеріали справи передано судді Шаповаловій К.В.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року справи об`єднано в одне провадження та присвоєно № 753/22778/25.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 9 жовтня 2025 року серії ГП № 530703 в період з 15 вересня по 2 жовтня 2025 року у м. Києві по вул. Княжий Затон, 7а в ліцеї № 314 малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 1-в класу, систематично вчиняє дії психологічного та фізичного характеру відносно однокласниці ОСОБА_3 , що виражається в побоях, образах, душінні, а саме: 15 вересня 2025 року ОСОБА_4 бив ОСОБА_3 ногами в живіт, 17 вересня 2025 року душив за шию, 2 жовтня 2025 року бив по спині, чим завдав фізичного болю, емоційний стрес та небажання відвідувати ліцей. Оскільки ОСОБА_2 не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, тому до відповідальності притягується його мати - ОСОБА_1 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною третьою статі 173-4 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 9 жовтня 2025 року серії ГП № 530704 в період з 2 вересня по 6 жовтня 2025 року у м. Києві по вул. Княжий Затон, 7а в ліцеї № 314 малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 1-в класу, систематично вчиняє дії психологічного та фізичного характеру відносно однокласниці ОСОБА_5 , що виражається в побоях, образах, штовханні, душінні, а саме: 2 вересня 2025 року ОСОБА_4 душив ОСОБА_5 за шию, 2 жовтня 2025 року бив по голові руками, та ногою, 6 жовтня 2025 року штовхнув ОСОБА_5 , після чого остання впала та отримала тілесні ушкодження, чим завдав фізичного болю, емоційний стрес та небажання відвідувати ліцей. Оскільки ОСОБА_2 не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, тому до відповідальності притягується його мати - ОСОБА_1 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною третьою статі 173-4 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 9 жовтня 2025 року серії ГП № 530705 в період з 2 вересня по 29 вересня 2025 року у м. Києві по вул. Княжий Затон, 7а в ліцеї № 314 малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 1-в класу, систематично вчиняє дії психологічного та фізичного, що виражається в побоях, образах, душінні за шию, а саме: 2 вересня 2025 року бив кулаками в груди, 11 вересня 2025 року штовхнув в спину, після чого останній впав та вдарився головою, 26 вересня 2025 року душив за шию, чим завдав фізичного болю, емоційний стрес та небажання відвідувати ліцей. Оскільки ОСОБА_2 не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, тому до відповідальності притягується його мати - ОСОБА_1 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною третьою статі 173-4 КУпАП.

У судове засіданні 13 листопада 2025 року з`явилась ОСОБА_1 , її адвокат Вільчинська Н.І., законні представники малолітніх потерпілих - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Від ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти складених протоколів вказала, що конфлікт був лише з трьома дітьми та син розповідав їй що у всіх випадках це була дитяча «потасовка», можливо його штовхнули, а він просто захищався. Вона казала сину, що так не можна робити, а треба казати вчителю, проте ОСОБА_4 наступний раз знов забув сказати вчителю і казав їй, що він весь час захищався від інших. Вказала, що вони займаються питанням поведінки сина, відвідали невропатолога, який сказав їм рятувати дитину. ОСОБА_4 перевели в іншу школу, там на нього ніяких нарікань не має, із дітей ніхто не скаржиться. Син після відвідування ліцею № 314 став дуже зажатим та відчував страх. Також вказала, що вони з сином відвідували психолога та йому не показано відвідувати спеціалізовану школу, сказали, що він дуже імпульсивний і на все реагує. Їм надали консультації та рекомендації, всього дотримуються, пройшли вже 4 заняття з психологом. Наоразі стан ОСОБА_4 покращився. Просила не притягати її до адміністративної відповідальності та долучити до матеріалів справи висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи ОСОБА_4 .

Адвокат Вільчинська Н.І. у судовому засіданні надали письмові заперечення, які підтримала та вказала, що дівчата ображали психологічно ОСОБА_4 , а тому він міг так реагувати на їх образи. Вказала, що батьки ОСОБА_4 належним чином виконують свої батьківські обов`язки, ОСОБА_4 не проблемна дитина, він звичайний імпульсивний хлопчик, зараз він в іншій школі та в цьому класі його ніхто не чіпає і він нікого також не чіпає. Вказала, що в школі № 314 діти навчались лише один перший місяць, на підвтердження вчинення дій ОСОБА_4 , про які іде мова в протоколах, є лише заяви батьків однокласників ОСОБА_4 , належних доказів вчинення саме булінгу зі сторони ОСОБА_4 , немає. Вказала, що вчителі належним чином не реагували на те, що відбувається у дитячому колективі. ОСОБА_4 не мав на меті принижувати однокласників, у класі всі штовхаються. Зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 дружать і батьки цих дівчаток були упереджені до ОСОБА_4 , бо один з випадків трапився під час тривалої повітряної тривоги, коли діти сиділи довго в укритті і втомились, були гіперактивними. Також зазначила, що наразі ситуація змінилась, ОСОБА_4 відвідує психолога, невропатолога, його вчать контролювати емоції. Просила адміністративні протоколи у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , вказав, що підтримує складений відносно ОСОБА_1 протокол, зазначив, що звертався із заявою до школи про вчинення ОСОБА_4 булінгу відносно його дочки. Вказав, що 2 вересня 2025 року під час перебування в укритті ОСОБА_4 душив ОСОБА_5 за шию, свідками чого були однокласники. Про цей інцидент вони дізнались від ОСОБА_5 та мами ОСОБА_11 . Вказав, що вони розмовляли з ОСОБА_5 та просили обмежити її спілкування з ОСОБА_4 , «давати сдачи» донька не вміє. 2 жовтня 2025 року під час перебування в укритті ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 по голові та ногою по обличчю (в ніс). Про це одразу повідомили класного керівника, вона телефонувала ОСОБА_1 , проте 6 жовтня 2025 року ОСОБА_4 знову штовхнув ОСОБА_5 на вулиці, вона впала та вдарилась головою, скаржилась на головний біль, а тому вони відвезли її до лікарні, де сказали, що у неї забій голови. Зауважив, що ОСОБА_5 з другого тижня навчання почала скаржитись на ОСОБА_4 і не хотіла ходити до школи. Також ОСОБА_5 розповіла, що одного разу показувала дівчаткам нові рухи танцю, які вона вивчила, а ОСОБА_4 це не сподобалось та він її вдарив. Зазначив, що ОСОБА_5 стала гірше навчатись, закрилась в собі, також у неї знизились успіхи у танцювальній школі, яку вона відвідує весь час.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_8 у судовому засіданні вказала, що з початку навчального року її донька була щаслива та з радістю ходила до школи, з середини вересня вона вже не хотіла ходити до школи і якось ввечері розповіла їй, що в класі її побив хлопчик. Вказала, що з приводу побиття розмовляла по телефону 16 вересня 2025 року з ОСОБА_1 та вважала, що питання було вирішено, проте, ОСОБА_3 розповідала надалі, що ОСОБА_4 продовжує її бити. 15 вересня 2025 року він вдарив ОСОБА_3 ногою в живіт та по ребру, 17 вересня 2025 року душив її за шию. Коли це все розповіли класному керівнику та відповіла, що ОСОБА_3 не одна в класі, яка страждає від ОСОБА_4 . 2 жовтня 2025 року ОСОБА_4 побив в укритті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вдарив рукою по спині, так що та ще довго боліла, а ОСОБА_5 вдарив ногою по носі. Також вказала, що один день, коли ОСОБА_4 душив ОСОБА_3 за шию це бачив вчитель фізкультури, проте ніяк не відреагував. Зауважила, що ОСОБА_4 бив просто, без будь-якої причини.

У судовому засіданні 19 листопада 2025 року з`явилась ОСОБА_9 , яка підтримала свої письмові пояснення, які надавала працівникам поліції.

Адвокат Вільчинська Н.І. просила долучити до матеріалів справи додаткові письмові пояснення та додаткові докази, зокрема: психологічну характеристику дитини, консультативний висновок дитячого невролога.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку.

Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною третьою статті 173-4 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, та тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Диспозицією частини третьої статті 173-4 КУпАП визначено два альтернативних суб`єкта даного адміністративного правопорушення. Так, булінг (цькування) може бути вчинено учасником освітнього процесу стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або малолітньою чи неповнолітньою особою стосовно учасника освітнього процесу.

При цьому диспозиція визначає і два альтернативних безпосередніх об`єкта посягання: охоронювані права малолітньої чи неповнолітньої особи при умові вчинення булінгу будь-яким з учасників освітнього процесу або охоронювані права учасників процесу від дій малолітньої чи неповнолітньої особи.

В даному випадку, згідно протоколів про адміністративне правопорушення учасник освітнього процесу ОСОБА_4 самостійно вчинив дії щодо булінгу (цькування) інших малолітніх учасників освітнього процесу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 .

У відповідності санкції частини 3 статті 173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють, тобто в даному випадку ОСОБА_1 .

Чинним Законом України «Про освіту» не передбачено визначення поняття булінгу (цькування) та типових ознак булінгу (цькування).

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - це психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

Разом з цим, відповідно до пункту 4 Розділу I «Порядку реагування на випадки булінгу (цькування)», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646 до булінгу (цькування) в закладах освіти належать випадки, які відбуваються безпосередньо в приміщенні закладу освіти та на прилеглих територіях (включно з навчальними приміщеннями, приміщеннями для занять спортом, проведення заходів, коридорами, роздягальнями, вбиральнями, душовими кімнатами, їдальнею тощо) та (або) за межами закладу освіти під час заходів, передбачених освітньою програмою, планом роботи закладу освіти, та інших освітніх заходів, що організовуються за згодою керівника закладу освіти, в тому числі дорогою до (із) закладу освіти.

Ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:

- умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;

- словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;

- будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;

- будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;

- інші правопорушення насильницького характеру.

Тобто, систематичність (повторюваність) діяння є однією з ознак булінгу, яка в переважній більшості випадків слугує ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу, прояву невихованості чи недисциплінованості.

Згідно пункту 2 цього Порядку кривдником (булером) є учасник освітнього процесу, в тому числі малолітня чи неповнолітня особа, яка вчиняє булінг (цькування) щодо іншого учасника освітнього процесу; потерпілим (жертвою булінгу) є учасник освітнього процесу, в тому числі малолітня чи неповнолітня особа, щодо якої було вчинено булінг (цькування).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_17 вона є вихователем групи подовженого дня в ліцеї № 314 в 1-в класі, та вказала, що ОСОБА_4 на прогулянці дуже активний, на зауваження реагує не відразу, під час рухливих ігор штовхає дітей, обзиває, плюється. В укритті під час повітряної тривоги спокійно може сидіти 10-15 хвилин, а потім починає чіпати дітей, в результаті чого починається бійка, з мамою ОСОБА_4 розмовляла неодноразово, проте через 1-2 дні ситуація повторюється.

ОСОБА_18 надали письмові пояснення, в яких вказала, що вона є класним керівником в 1-в класі ліцею № 314, вказала, що в класі 30 учнів та учень ОСОБА_2 конфліктує з усіма дітьми, проявляючи агресію, такі ситуації почались з 2 вересня 2025 року. На перервах дуже активний, на зауваження не завжди реагує, штовхає дітей, плюється, кусається. Під час прогулянок порушує правила поведінки, не один раз штовхав та бив дітей. Спілкувалась з батьками ОСОБА_4 , пропонувала прийти до школи та подивитись на поведінку сина, проте батьки не з`явились.

Крім того, до протоколів долучено письмові пояснення щодо поведінки ОСОБА_4 батьків малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , ОСОБА_5 - ОСОБА_19 .

Відповідно до протоколу групової психологічної діагностики від 8 жовтня 2025 року, який був складений враховуючи скарги батьків учнів 1-в класу щодо систематичного вчинення учнем правопорушення в учнівському колективі. За результатами діагностики встановлено, що клас адаптований, готовий до навчання. Проте є правопорушення - поведінка в класі учня ОСОБА_4 . Висновки: учні, які були залучені до ознак булінгу почали втрачати інтерес до навчання, страх. Рекомендації: батькам ОСОБА_4 звернутись до дитячого психотерапевта.

Також в матеріалах справи наявна колективна заява ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про те, що кривдник ОСОБА_2 систематично здійснює дії, що свідчать про булінг. Зокрема зазначили, що:

- 02 вересня 2025 року в період з 11 до 12 години перебуваючи в укритті в школі, ОСОБА_4 з особливою жорстокістю почав душити ОСОБА_5 . Свідками були інші діти з класу, до прикладу ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , та класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник постраждалої від булінгу, ОСОБА_19 дізналась від постраждалої та від однокласника постраждалої - ОСОБА_11 . За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 ;

- 02 вересня 2025 року в період з 11 до 12 години перебуваючи в укритті школи, ОСОБА_2 жорстоко бив кулаками у груди ОСОБА_11 , за те, що останній попросив кривдника не штовхатись. Свідками були інші діти з класу, до прикладу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , представник потерпілого - ОСОБА_27 та класний керівник ОСОБА_18 . За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 ;

- 11 вересня 2025 року на перерві, в приміщенні учбового класу, ОСОБА_4 з особливою жорстокістю штовхнув ОСОБА_11 в спину, через що останній вдарився головою об шафи, в яких зберігається шкільне приладдя. Свідками були інші діти з класу та класний керівник ОСОБА_18 . За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . Представник потерпілого провела розмову з представником кривдника, яка не дала очікуваного результату. Після нападів ОСОБА_11 почав просити забирати його якомога раніше зі школи, та вдома плакати з причини, що його б?ють у школі;

- 15 вересня 2025 року на перерві кривдник ОСОБА_2 з особливою жорстокістю на перерві у приміщенні школи побив ногами у ребра ОСОБА_3 . Свідками були інші діти з класу. Про подію була повідомлена класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник потерпілої ОСОБА_30 дізналась від дитини. За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . В свою чергу представник потерпілої ОСОБА_30 16 вересня 2025 року провела розмову з представником кривдника ОСОБА_1 , та вона запевнила, що поговорить зі своїм сином - ОСОБА_4 . Водночас, очевидно, ця розмова не мала результату;

- 17 вересня 2025 року на перерві в приміщенні школи кривдник ОСОБА_4 з особливою жорстокістю душив ОСОБА_3 . Свідками були інші діти з класу. Про подію була повідомлена класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник потерпілої ОСОБА_30 дізналась від дитини. За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . В потерпілої виникло бажання не ходити до школи через систематичні образи та побиття кривдником. Потерпіла стала більш тривожною. Помітно втратилось бажання навчатись;

- 18 вересня 2025 року приблизно о 15.00 в приміщенні школи кривдник ОСОБА_2 з особливою жорстокістю побив ОСОБА_32 . Свідками були інші діти з класу. Про подію була повідомлена класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник потерпілої ОСОБА_22 дізналась від вихователя - ОСОБА_17 . За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . Представник потерпілого провела розмову з представником кривдника, яка не дала очікуваного результату. В потерпілого з`явився страх ходити до школи, через те, що над ним може вчинити фізичну розправу кривдник;

- 19 вересня 2025 року приблизно о 12.40 на шкільному подвір`ї школи під час проведення шкільного ярмарку, кривдник ОСОБА_4 з особливою жорстокістю вдарив ОСОБА_33 закам`янілою грудкою землі по голові. Свідком була представник постраждалого - ОСОБА_23 , яка одразу запитала кривдника «навіщо ти це робиш?», на що кривдник відповів «я сильніший - тому б`ю» Потерпілий в розмові з представником потерпілого (своїй мамі) повідомив, що боїться, що його знову поб`є кривдник;

- 02 жовтня 2025 року на перерві в приміщенні школи кривдник ОСОБА_2 з особливою жорстокістю наніс ОСОБА_3 декілька ударів по спині. Свідками були інші діти з класу. Про подію була повідомлена класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник потерпілої ОСОБА_30 дізналась від дитини. За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . В потерпілої виникло ще більше бажання не ходити до школи через систематичні образи та побиття кривдником;

- 02 жовтня 2025 року перебуваючи в укритті школи, кривдник ОСОБА_4 з особливою жорстокістю наніс ОСОБА_5 декілька ударів по голові, у тому числі ногою по обличчю в районі носу. Свідками були інші діти з класу. Про подію була повідомлена класний керівник ОСОБА_18 . Про факт фізичного насилля представник потерпілої ОСОБА_19 дізналась від дитини. За словами ОСОБА_18 , вона провела бесіду з представником кривдника - ОСОБА_1 . Представник потерпілої провела телефонну розмову з представником кривдника, в процесі якої було почуто такі фрази як «ми працюємо над силою ударів ОСОБА_4 , бо можуть бути синці», що викликало особливе обурення у представника потерпілої. В потерпілої, через постійні факти насильства з боку кривдника, почались істерики, з`явилось не бажання ходити до школи, знизилась тяга до навчання, тому що дитина йде до школи з постійним страхом побиття та образ від кривдника.

Відповідно до довідки КМДКЛ № 1 від 6 жовтня 2025 року № 2072 ОСОБА_5 було завдано забій м`яких тканин голови та рекомендовано спостереження невролога.

У письмових запереченнях адвокат зазначала, зокрема, що не було відібрано пояснень у ОСОБА_19 , відсутній висновок практичного психолога, з якого б слідувало, що під час діагностичної бесіди з ОСОБА_19 з`ясувалось, що на неї останнім часом відбувався психологічний тиск з боку ОСОБА_4 , відсутні заяви батьків ОСОБА_19 на адресу школи.

Суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 9 жовтня 2025 року серії ГП № 530704 потерпілою є ОСОБА_5 , а відповідно до копії свідоцтва про народження, що долучена до справи, ОСОБА_19 - це мати ОСОБА_5 .

Серед іншого в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_19 , в яких вона зазначала, що: « ОСОБА_2 систематично здійснює в бік її дитини ОСОБА_5 дії, які мають ознаки булінгу. 2 вересня 2025 року, в період часу з 11 до 12.00 години, перебуваючи в укритті ОСОБА_2 душив ОСОБА_5 , свідками чого були ОСОБА_11 , ОСОБА_3 та класний керівник. Крім того, ОСОБА_2 завдавав ОСОБА_5 систематичні штурхання, штовхання, удари. Також 2 жовтня 2025 року в укритті ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_5 ногою, в тому числі по обличчю в районі носа. 6 жовтня 2025 року під час виходу дітей на вулицю ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_5 зі словами «атайді», що призвело до падіння ОСОБА_5 та її удар головою об підлогу, внаслідок чого був забій м`яких тканей голови дитини, що підвтерджується довідкою КМДКЛ № 1. Ввечері ОСОБА_5 скаржилась на головний біль. Розмови класного керівника з батьками ОСОБА_4 не дають жодного результату. У ОСОБА_5 почали проявлятись тяжкі наслідки такі як: замкнутість, тривожність, страх, знижена здатність до навчання, неврівноважена поведінка, відмова відвідувати заклад освіти».

Також вбачається, що ОСОБА_19 зверталась із письмовою колективною заявою до директора ліцею № 314 на дії ОСОБА_4 , копія якої наявна в матеріалах справи та їй надавалась оцінка судом під час розгляду справи та встановлення ознак булінгу в діях ОСОБА_4 . Вказане спростовує доводи адвоката про те, що батьки ОСОБА_5 не звертались із заявою до школи.

Суд відхиляє доводи адвоката про те, що ОСОБА_4 такими діями захищався від нападів дітей на нього, оскільки вказане є обраною лінією захисту ОСОБА_1 , з метою уникнення відповідальності за дії сина. Також суд зазначає, що заява ОСОБА_1 про булінг до її сина з боку, зокрема, ОСОБА_11 під час розгляду цього питання комісією школи не знайшло свого підтвердження, а навпаки було встановлено, що саме ОСОБА_2 вчиняє дії відносно ОСОБА_11 , що містять ознаки булінгу.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень розглядає усні та письмові заяви (скарги, повідомлення) про випадки насильства або жорстокого поводження з дитиною в закладі освіти протягом однієї доби з моменту надходження та у разі виявлення ознак насильства або жорстокого поводження невідкладно повідомляє про це батьків, інших законних представників дитини, а також письмово повідомляє уповноважений підрозділ органу Національної поліції України та службу у справах дітей.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 28 грудня 2019 року № 1646 було затверджено «Порядок реагування на випадки булінгу (цькування)», який визначає механізм реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти всіх типів і форм власності, крім тих, які забезпечують здобуття освіти дорослих, у тому числі післядипломної освіти.

Розділом II даного Порядку визначено механізм подання заяв або повідомлень про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти, згідно якого учасники освітнього процесу можуть повідомити про випадок булінгу (цькування), стороною якого вони стали або підозрюють про його вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу або про який отримали достовірну інформацію, керівника закладу освіти або інших суб`єктів реагування на випадки булінгу (цькування) в закладах освіти.

У закладі освіти заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) або підозру щодо його вчинення приймає керівник закладу.

Згідно з пунктом 2 цього Розділу керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) зобов`язаний невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомити територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування), скликає засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.

У разі прийняття рішення комісією про наявність обставин, що обґрунтовують інформацію, зазначену у заяві, до завдань комісії також належать, зокрема визначення заходів виховного впливу щодо сторін булінгу (цькування) у групі (класі), де стався випадок булінгу (цькування).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних положень закону, в ліцеї № 314 було проведено засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування).

Згідно протоколу № 5 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) було ухвалено рішення, яким визнано конфліктні ситуації між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що містять ознаки булінгу та вирішено звернутись до Дарницького УП ГУНП в м. Києві та Служби у справах дітей Дарницького району з повідомленням про конфлікт, що містять ознаки булінгу.

Згідно протоколу № 6 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) було ухвалено рішення, яким визнано, що описані в заявах ситуації з учнем 1-в класу ОСОБА_11 та ОСОБА_4 були систематичним проявом жорсткого поводження з боку учня ОСОБА_4 щодо ОСОБА_11 , тому їх можна назвати такими, що містять ознаки булінгу та вирішено звернутись до Дарницького УП ГУНП в м. Києві та Служби у справах дітей Дарницького району з повідомленням про конфлікт, що містять ознаки булінгу.

Також в матеріалах адміністративної справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій мати учня 1-В класу ОСОБА_4 , повідомляє, що з початку навчального року її син неодноразово жалівся на побиття, приниження, штурхання та словесні образи збоку декількох однокласників. Проте про ці випадки він не повідомляв ні класному керівнику ОСОБА_18 , ні вихователю ОСОБА_17 , тому що або забував, або не було поряд педагога, щоб повідомити, тому «йому доводилося давати здачу самостійно». ОСОБА_1 повідомляє, що 26 вересня 2025 року конфлікт розпочав ОСОБА_11 і це бачила класний керівник ОСОБА_18 , яка повідомила про це матері ОСОБА_4 . За словами ОСОБА_1 це був 4 конфлікт між хлопцями. 09 жовтня, за словами ОСОБА_1 , троє хлопців ( ОСОБА_11 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 ) штовхали та «шарпали» ОСОБА_4 і той ледве вирвався від них.

Згідно протоколу № 7 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) було ухвалено рішення, яким визнано, що описані в заявах ситуації з учнем 1-в класу ОСОБА_11 та ОСОБА_4 були систематичним проявом жорсткого поводження з боку учня ОСОБА_4 щодо ОСОБА_11 , а не навпаки, як стверджує ОСОБА_1 , тому вирішено визнати конфліктні ситуації між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 такими, що містять ознаки булінгу та вирішено звернутись до Дарницького УП ГУНП в м. Києві та Служби у справах дітей Дарницького району з повідомленням про конфлікт, що містять ознаки булінгу.

Вивчивши всі надані докази, суд доходить висновку про наявність систематичних дій ОСОБА_4 , які відповідають визначенню булінгу за Законом України «Про охорону дитинства» та наказом МОН № 1646 від 28 грудня 2019 року.

Судом також встановлено наслідок діяння ОСОБА_4 у виді завдання шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , що підтверджується поясненнями батьків як законних представників потерпілих щодо зміни поведінки дітей, небажання відвідувати школу, зниження успіхів у навчанні, страх перед тим, що над ними знову в школі буде знущатись ОСОБА_4 , а також медичною довідкою КМДКЛ № 1 та протоколом групової психологічної діагностики, проведеної в ліцеї № 314 практичним психологом.

Відповідно до характеристики на учні 1-в класу ОСОБА_4 , він на перервах дуже активний, бігає по коридорах, на зауваження не завжди реагує, на групі подовженого дня порушує правила поведінки під час прогулянки, неодноразово під час рухливих ігор штовхав, бив дітей, конфліктує з дітьми, проявляючи агресію, тому учні намагаються менше з ним спілкуватись. Друзів серед учнів класу поки що не має.

Згідно консультативного висновку щодо ОСОБА_4 від 13 жовтня 2025 року у нього спостерігаються складнощі концентрації уваги, розподілу уваги, підвищена рухова активність. Спостерігаються проблеми входження в завдання - потребує додаткового часу для початку роботи та додаткових пояснень. Складно дотримуватись послідовності та розробляти план дій. Може дотримуватись правил після попереднього навчання. Швидко виснажується, що знижує ефективність роботи. Складно переносить монотонність та включається в нецікаві завдання. Складнощі просторової орієнтації, просторові поняття засвоєні не чітко. Дзеркальність під час письма. Емоції знає та називає, емоційні прояви активні та швидко змінюються. Складнощі емоційної саморегуляції.

Відповідно до характеристики, наданої вчителем-дефектологом приватного підприємства «Центр всебічного розвитку дитини «Зернятко», що надає додаткові освітні послуги на базі ЗДО № 245 «Перевесло», у період із березня по серпень 2025 року працювала з ОСОБА_4 за напрямом роботи - розвиток саморегуляції, зорово-моторної координації, пропріодептивної чутливості та формування навичок довільної уваги. Заняття проходили двічі на тиждень тривалістю 30 хвилин кожне. За час занять дитина проявила себе як розумний, щирий і кмітливий хлопчик, який виявляє інтерес до нових завдань та добре реагує на підтримку дорослого. Має розвинене логічне мислення, широкий пізнавальний інтерес, проявляє ініціативу в діяльності та прагне бути активним учасником начального процесу. Водночас у поведінці спостерігалася імпульсивність і складнощі з дотриманням правил, що є типовими для дітей із підвищеною активністю та емоційною збудливістю. У процесі роботи поступово формувалися навички самоконтролю, планування дій і здатності завершувати розпочате. Відзначалася позитивна динаміка: ОСОБА_4 став уважніше реагувати на зауваження, краще утримував увагу й міг дотримуватися послідовності дій та правил за зразком дорослого. Батьки дитини відповідально ставляться до виконання рекомендацій, активно співпрацюють із фахівцями, зацікавлені у розвитку сина. Навіть після завершення курсу корекційно-розвиткових занять продовжують отримувати консультативну підтримку для збереження позитивних результатів. Поведінкові прояви дитини пов`язані з віковими та індивідуальними особливостями розвитку нервової системи, які потребують системної педагогічної та психологічної підтримки, що дитина наразі отримує.

Згідно з висновком комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має соціоадаптаційні труднощі IV ступені прояву (тяжкий ступінь прояву), синдром нав`язливих дій, незрілість емоційної сфери, астено-невротичний синдром.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною першою статті 16 Конвенції про права дитини передбачено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.

Враховуючи викладене, незважаючи на невизнання вини, та надані адвокатом та ОСОБА_1 інформаційні дані щодо проведення з ОСОБА_4 бесід з психологами, відвідування невролога, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП, підтверджується сукупністю вище викладених належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог частини другої статті 251 КУпАП.

Відповідно до положень статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , враховуючи, що вона, як мати, вчасно відреагувала на поведінку свого сина, звернулась до психологів та невролога, займається лікування психологічного здоров`я дитини, розуміє виниклу проблему в соціальній адаптації сина, намагається вирішити питання якнайшвидше, допомогти сину та зрозуміти проблему його такої поведінки, вперше притягується до адміністративної відповідальності, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд доходить висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 28 Конституції України, ст. 33, 173-2, 251, 283-285 КУпАП, суд

П О С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачено добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а у разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі статтею 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя К.В. Шаповалова