Провадження № 3/761/9418/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Литвин О.А. при секретарі - Власенко В.В. за участю прокурора Дяченка В.П., особи, відносно якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушену оперуповноваженою 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Мороз В.О. за протоколом № 1065 від 03 листопада 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка 18.11.2024 перебувала на посаді головного спеціаліста відділу підтримки ініціатив молоді управління молодіжної політики та підтримки ініціатив молоді Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), працюючої менеджером по роботі з клієнтами Спортивного комплексу Спорт лайф, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу підтримки ініціатив молоді управління молодіжної політики та підтримки ініціатив молоді Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції, примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції, 18.11.2024 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 25.12.2024 о 21:43 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, пояснив, що несвоєчасно подала декларацію, через свою неуважність, просила суд суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 та прокурора, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Згідно з вимогами ст. 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КпАП України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Вина ОСОБА_1 у порушенні Закону України "Про запобігання корупції" підтверджується зібраними доказами у справі у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення.

Так, на підставі наказу Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.05.2024 N? 79к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу підтримки ініціатив молоді управління молодіжної політики та підтримки ініціатив молоді Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 02.05.2024.

Наказом Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.06.2024 N? 112к «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » ОСОБА_1 присвоєно 9 (дев?ятий) ранг державного службовця.

Згідно із особовою карткою державного службовця N? 82 ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».

Відповідно до форми посадової інструкції державних службовців категорії «Б» та «В», затвердженої директором Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), посада головного спеціаліста відділу підтримки ініціатив молоді управління молодіжної політики та підтримки ініціатив молоді Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належить до категорії «В» посад державної служби.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб?єктом на яку поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб?єктом відповідальності відповідно до Примітки до ст. 172-6 КУпАП, і він зобов?язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45 вказаного Закону.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу від 12.11.2024 N? 216к Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу підтримки ініціатив молоді управління молодіжної політики та підтримки ініціатив молоді Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"- "ґ'" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

На виконання вищезазначених вимог, ОСОБА_1 , була зобов?язана подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), не пізніше 18.12.2024.

Натомість декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) була подана ОСОБА_1 лише 25.12.2025 о 21 год. 43 хв.

Будь-яких об`єктивних даних, щодо неможливості подання декларації в установлений законом строк, ОСОБА_1 не надала.

Доказів поважності причин неподання таких декларацій ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення), тобтовчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи дані про особу, яка притягуються до адміністративної відповідальності, те , що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 172-6 КУпАП,275-280,283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Литвин О.А.