Справа № 185/6928/25
Провадження № 3/185/2463/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 листопада 2025 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чернявська І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 366627 від 19 червня 2025 року, 19 червня 2025 року о 14 годині 00 хвилин в с. Богуслав вул. Поповича 30, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем«ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявку суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Макєєв О.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з відсутністю постанови про притягнення його підзахисного за ч.1 ст. 130 КУПАП, а також відсутністю факту керування транспортним засобом та порушенням інструкції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами, передбаченими ст.ст.245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року №1306 (далі Правила дорожнього руху).

Відповідно до п. 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Проте, під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону.

Посадова особа правоохоронного органу, що склала протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, виходила з того, що винність вказаної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами:

- технічним паспортом автомобіля;

- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП;

- розпискою;

- рапортом поліцейського ПОГ СВГ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.06.2024;

- записами з відео-фіксацією обставин подій, що представлені на диску.

Згідно з правовою позицією, що викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, - відповідальність за ст.130 КУпАП несуть лише ті особи, які керують транспортними засобами, в тому числі, і у стані алкогольного сп`яніння.

Вказана диспозиція у такій редакції напряму зазначену у ст.130 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності у водіїв транспортних засобів саме за керування транспортними засобами у стані, в тому числі, й алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом у стані сп`яніння, як визначає КУпАП, має бути зафіксований належним чином за допомогою відео-фіксації вказаного факту на боді-камеру поліцейського.

Відповідно до п.5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026,- включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Разом з тим, посадовою особою правоохоронного органу на підтвердження висунутого ОСОБА_1 звинувачення взагалі не було надано будь-якого доказу у справі, який би свідчив про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом у час та місці, зазначені в протоколі, був учасником дорожнього руху, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, тощо.

Так. наданий суду у справі ОСОБА_1 відео-доказ складається з двох частин та представлений на одному диску.

З дослідженого судом одного з відео-доказів у справі вбачається, що на автодорозі під час переслідування поліцією транспортного засобу, невідомий чоловік вистрибує з автомобіля та починає втікати, факт того, що вказаною особою був саме ОСОБА_1 , і саме останньому запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також його відмова від проходження не зафіксована.

Натомість частина відеозапису, додана до справи та досліджена судом містить в собі фіксацію відмови особи чоловічої статі від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, проте перед цим пропозиція пройти огляд в медичному закладі відсутня.

Отже, доданий до справи доказ не підтверджує факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначених вище Інструкцій, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із встановленими вище порушеннями.

Також протоколом про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його дії були кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вищезазначеного, суду не було надано будь-яких доказів стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП .

Згідно положень ст. 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не надано.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину», залежно від ступеню її суспільної небезпеки ( Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччин», «Девеєр проти Бельгії»).

Зміст та напрямок вказаної тенденції зводиться до того, що адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, беручи до уваги фактичну відсутність у даній справі доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

ухвалив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. Г. Чернявська