П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2025 о 11 год. 10 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 5000 метрів до державного кордону на напрямку 309 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » при здійсненні спроби незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено. Між тим, подав до суду заяву від 24.09.2025 про розгляд справи без його участі.

При цьому враховую, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №009772Е від 24.09.2025; протоколом про адміністративне затримання від 24.09.2025; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.09.2025; рапортом від 24.09.2025, схемою щодо виникнення обстановки 19.08.2025. Пояснення ОСОБА_1 від 24.09.2025 щодо причин перебування на місці затримання жодними доказами не підтверджені.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яка є альтернативною, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 33, 204-1 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик