ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7055/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

14 серпня 2025 близько 21-ї години 15 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, нецензурно висловлювався, надсилав через різні месенджери повідомлення образливого змісту, що негативно вплинуло на емоційний стан та викликало душевне занепокоєння, в результаті чого було завдано шкоду психологічно здоров`ю, яке виразилось в постійній тривозі, страху та відчутті безнадійності.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що надані ОСОБА_2 скріншоти смс повідомлень є сфальсифікованими. Він не відправляв їй таких повідомлень, останнє їхнє спілкування було 31.05.2025. ОСОБА_2 буде застосовувати будь-які заходи, щоб притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, не виключено, що був створений акаунт з його фото, з якого надсилались ці повідомлення. Вказав, що з заявницею він зустрічається лише в судах, більше ніде вони не бачаться. Надав копію своїх письмових пояснень від 26.10.2023. Просив закрити відносно нього адміністративний матеріал у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 її колишній чоловік з яким у неї є спільний син. Після того як вони розлучились, вона почала отримувати від ОСОБА_1 смс повідомлення у різних месенджерах, які були образливого характеру, містили погрози фізичної розправи, нецензурну лайку. ОСОБА_1 пробував шантажувати її з приводу її дисертаційного дослідження, вказував що її робота містить плагіат. 15.08.2025 вона звернулась до поліції, оскільки ОСОБА_1 постійно надсилав їй погрозливі і образливі смс. Вказала, що в 2023 році відносно ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України. Вказані дії ОСОБА_1 , призвели до того, що вона була змушена підключити тривожну кнопну охорони. Заблокувати ОСОБА_1 вона не може, оскільки постійно повідомляє йому новини про сина.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу висновку про доведення винуватості ОСОБА_1 з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнєнасильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 вказаної статті вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 , 14.08.2025 на її мобільний телефон від колишнього чоловіка ОСОБА_1 почали надходити повідомлення в «Вайбер» з погрозами, нецензурними висловлюваннями на її адресу, на вказані смс вона відповіді не давала (а.с.3).

До заяви додані скріншоти смс-повідомлень, які були досліджені судом, які містять погрози розправою, нецензурну лайку, образливі принизливі слова від ОСОБА_1 (а.с.4-13).

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, суд вважає доведеним факт застосування ОСОБА_1 психологічного насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, яке проявилось у образах, погрозах, залякуванні через смс-повідомлення на адресу потерпілої у месенджері, які в результаті викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та стали підставою для укладення договору про надання послуг з організації безпеки службою охорони «Шеріф», та завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, суд зазначає, що дії ОСОБА_1 не є побутовим конфліктом щодо вирішення певних життєвих проблем, його дії є умисними і спрямованими на залякування, приниження ОСОБА_2 та пов`язані з систематичними направленням СМС повідомлень образливого характеру. Такі дії ОСОБА_1 завдають потерпілій емоційних переживань.

Доводи ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, що все є наклепом, є безпідставними і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Надана ним копія письмових пояснень не стосується обставин вказаної справи.

Оскільки, із скріншотів переписки між потерпілою та особою, вбачається, що вона ведеться щодо їх спільного сина, вказування прізвищ адвокатів, які приймають участь у розгляді заяви про розлучення, відомості щодо розгляду такої заяви, вказування назви суду, написання потерпілою кандидатської, свідчать про те, що ці повідомлення нецензурного характеру з погрозами та образами надсилала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Враховуючи обставини скоєного, особу правопорушника, його поведінку, ступінь його вини та майновий стан, те що він не працює, суд вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 внесені відомості в ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, де ОСОБА_2 є потерпілою, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з направленням ОСОБА_1 , як особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 173-2, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Харківське шосе, 176-г/.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба