Провадження № 3/127/7505/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2025 о 03:00 год по просп. Космонавтів, 27 у м. Вінниці ОСОБА_1 керувала автомобілем Dacia р.н. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечну швидкість руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого здійснила виїзд на зелену зону з подальшим наїздом на перешкоду, а саме: зелене насадження (ялинку), в результаті вказаної пригоди ялинка була зламана, а автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 09.11.2025 о 03:00 год по просп. Космонавтів, 27 у м. Вінниці, самовільно залишила місце події.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнала та підтвердила, обставини, які зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту «б» пункту 2.3 та 12.1 ПДР.

Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

До протоколу про адміністративні правопорушення суду надана схема місця ДТП, відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження, письмові пояснення ОСОБА_1 (далі Пояснення) та рапорт працівника поліції (далі Рапорт).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3 та 12.1 ПДР, зміст яких суд виклав вище, а тому, на переконання суду, його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім цього, за результатами судового розгляду суд встановив, що будучи причетною до ДТП, ОСОБА_1 не виконала вимог підпункту «а» пункту 2.10 ПДР, тобто самовільно залишила місце події.

Згідно з визначенням, наданим у пункті 2.10 ПДР залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З наданих суду матеріалів випливає, що у цьому випадку були проведені заходи щодо встановлення учасника події. Тому посилання ОСОБА_1 в цій частині суд оцінює критично. Саме тому суд вважає, що діяння ОСОБА_1 також охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості щодо наявності до неї претензій матеріального або іншого характеру від потерпілої сторони надані суду матеріали не містять. Тому суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому згідно з приписами частини другої статті 36 КпАП, до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів частини другої статі 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: