Провадження № 3/175/5184/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопрушення АБА №094363 від 02.06.2025, 02.06.2025 року, приблизно о 22 годині 44 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку №185 по вул. Старогородська у м. Краматорську Донецької області керував тз ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора Драгер, відповідно до висновку якого у ОСОБА_1 виявлено 2,41% алкоголю, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечуючи фактичних обставин виклдаених в протоколі про адміністративне правопрушення, зазначив, що керував автомобілем в стані алкогольного в стані крайньої необхідності, оскільки 02.06.2025 року приблизно о 22.30 год. ОСОБА_1 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . В цей час йому подзвонила дружина його рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Дружина його рідного брата ОСОБА_3 в останній час постійно знаходиться в депресії в наслідок того, що її чоловік, рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання. Крім того, син ОСОБА_3 , син рідного брата ОСОБА_1 , тобто його племінник 11.09.2024 року, перебуваючи на військовій службі, помер, його вбив іншій військовослужбовець. Тобто дружина брата ОСОБА_1 ОСОБА_3 після загибелі свого чоловіка та смерті свого сина, перебуває в дуже важкому емоційному стані. Вона декілька разів намагалась скоїти суїцид. Неодноразово, ОСОБА_1 відволікав її від цих намірів. Окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 нікому підтримувати, він постійно підтримую та піклується про ОСОБА_4 02.06.2025 року приблизно о 22.30 год. по телефону дружина його рідного брата - ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 , що вона не має сенсу для життя, так як війна забрала її чоловіка та сина, їй набридло жити, вона сказала ОСОБА_1 , що відкрила крани на пічці та в духовці і зранку він її вже не побачить. Тобто ОСОБА_3 дзвонила попрощатися із ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_3 сказала, щоб ОСОБА_1 не зупиняв її, нікому про це не говорив, так як якщо хтось до неї приїде, вона вимкніть світло і буде великий вибух, при цьому будуть травмовані або загинуть люди які до неї приїдуть або це буде ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 намагався заспокоїти ОСОБА_3 , переконати цього не робити, але вона свої наміри не змінила. Тоді ОСОБА_1 вирішив їхати до неї для того щоб зашкодити цьому. У ОСОБА_1 є ключі від її квартири. ОСОБА_1 хотів приїхати до неї, тихенько зайти в квартиру та зашкодити її намірам. ОСОБА_1 розумів, що якщо він повідомить про це в поліцію чи в МЧС, може статися ситуація коли ОСОБА_3 чи сторонні люди будуть травмовані або загинуть і буде пошкоджена кватира ОСОБА_5 та сусідні квартири, так як ОСОБА_5 може виконати свої обіцянки і станеться вибух. В м. Краматорську з 21.00 год. встановлена комендантська година, тому на таксі ОСОБА_1 не міг поїхати. Тому, ОСОБА_1 швидко сів на свій автомобіль та поїхав до квартири ОСОБА_3 . По дорозі ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, він їм розповів про цю ситуацію, вони сказали ОСОБА_1 , що вірять йому, але процедуру огляду на стан сп`яніння все одно слід пройти. Під час знаходження з поліцейськими, ОСОБА_1 подзвонив ОСОБА_3 і сказав, що його зупинили працівники поліції і намагаються позбавити водійського посвідчення. Цим дзвінком ОСОБА_1 хотів відволікти від її намірів. ОСОБА_3 стала хвилюватись за нього, заспокоювала його. ОСОБА_3 декілька разів телефонувала йому та казала, що зараз прийде до нього, запитувала де саме він знаходиться і ОСОБА_1 зрозумів, що вона відмовилась від своїх намірів. Тоді ОСОБА_1 теж заспокоївся і після оформлення всіх документів, пішов до неї. Коли ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_6 світлани, вікна та двері її квартири були відчинені, тобто вона вже провітрювала квартиру, але запах газу все одно було чутно.

Захисник адвокат Нещерет О.С. під час розгляду адміністративного матеріалу просив закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи своє клопотання тим що, 02.06.2025 року приблизно о 22.30 год. ОСОБА_1 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . В цей час йому подзвонила дружина його рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Дружина його рідного брата ОСОБА_3 в останній час постійно знаходиться в депресії в наслідок того, що її чоловік, рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання. Крім того, син ОСОБА_3 , син рідного брата ОСОБА_1 , тобто його племінник 11.09.2024 року, перебуваючи на військовій службі, помер, його вбив іншій військовослужбовець. Тобто дружина брата ОСОБА_1 ОСОБА_3 після загибелі свого чоловіка та смерті свого сина, перебуває в дуже важкому емоційному стані. Вона декілька разів намагалась скоїти суїцид. Неодноразово, ОСОБА_1 відволікав її від цих намірів. Окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 нікому підтримувати, він постійно підтримую та піклується про ОСОБА_4 02.06.2025 року приблизно о 22.30 год. по телефону дружина його рідного брата - ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 , що вона не має сенсу для життя, так як війна забрала її чоловіка та сина, їй набридло жити, вона сказала ОСОБА_1 , що відкрила крани на пічці та в духовці і зранку він її вже не побачить. Тобто ОСОБА_3 дзвонила попрощатися із ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_3 сказала, щоб ОСОБА_1 не зупиняв її, нікому про це не говорив, так як якщо хтось до неї приїде, вона вимкніть світло і буде великий вибух, при цьому будуть травмовані або загинуть люди які до неї приїдуть або це буде ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 намагався заспокоїти ОСОБА_3 , переконати цього не робити, але вона свої наміри не змінила. Тоді ОСОБА_1 вирішив їхати до неї для того щоб зашкодити цьому. У ОСОБА_1 є ключі від її квартири. ОСОБА_1 хотів приїхати до неї, тихенько зайти в квартиру та зашкодити її намірам. ОСОБА_1 розумів, що якщо він повідомить про це в поліцію чи в МЧС, може статися ситуація коли ОСОБА_3 чи сторонні люди будуть травмовані або загинуть і буде пошкоджена кватира ОСОБА_5 та сусідні квартири, так як ОСОБА_5 може виконати свої обіцянки і станеться вибух. В м. Краматорську з 21.00 год. встановлена комендантська година, тому на таксі ОСОБА_1 не міг поїхати. Тому, ОСОБА_1 швидко сів на свій автомобіль та поїхав до квартири ОСОБА_3 . По дорозі ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, він їм розповів про цю ситуацію, вони сказали ОСОБА_1 , що вірять йому, але процедуру огляду на стан сп`яніння все одно слід пройти. Під час знаходження з поліцейськими, ОСОБА_1 подзвонив ОСОБА_3 і сказав, що його зупинили працівники поліції і намагаються позбавити водійського посвідчення. Цим дзвінком ОСОБА_1 хотів відволікти від її намірів. ОСОБА_3 стала хвилюватись за нього, заспокоювала його. ОСОБА_3 декілька разів телефонувала йому та казала, що зараз прийде до нього, запитувала де саме він знаходиться і ОСОБА_1 зрозумів, що вона відмовилась від своїх намірів. Тоді ОСОБА_1 теж заспокоївся і після оформлення всіх документів, пішов до неї. Коли ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_6 світлани, вікна та двері її квартири були відчинені, тобто вона вже провітрювала квартиру, але запах газу все одно було чутно. Тобто подія, яка трапилася зі ОСОБА_1 відволікла від її суїцидних намірів і не сталося лиха, всі залишилися живі та здорові. З огляду на вищевикладене, захисник адвокат Нещерет О.С. вважає, що керування ним автомобілем в стані сп`яніння було вимушеним, для того щоб запобігти позбавлення життя чи ушкодженню здоров`я людей та не пошкодження майна.

До того ж, адвокат Нещерет О.С. звернув увагу суду, що згідно відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 з самого початку спілкування з поліцейськими намагався переконати поліцейських, про те що він їде на автомобілі вимушено до дружини свого загиблого брата та племінника.

Тобто відеозапис, що міститься в матеріалах справи підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані крайньої необхідності.

Крім того, в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_3 , зазначила, що ОСОБА_1 є рідним братом її чоловіка ОСОБА_2 . Ще до одруження зі ОСОБА_7 , від нього вона народила сина, який був записаний в свідоцтві про народження як ОСОБА_8 , так як вона офіційно перебувала у шлюбі із ОСОБА_9 , хоча з ним ніяких стосунків не мала. 16.08.2024 року була проведена судова молекулярно-генетична експертиза, відповідно до якої з вірогідністю не менше 99,99999 % біологічним батьком ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік - ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання. Крім того, її син, тобто племінник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи на військовій службі, помер. Тобто її сина умисно вбив інший військовослужбовць. На даний час справа за цим фактом розглядається в Полтавському районному суді Полтавської області. Після загибелі свого чоловіка та умисного вбивства свого сина на війні, ОСОБА_3 перебуває в дуже важкому емоційному стані. Окрім ОСОБА_1 в неї нікого не залишилося, він постійно підтримує її, постійно піклується про неї. В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 дуже важко емоційно, деколи вона не бачить сенсу для життя, в неї не має мрій. ОСОБА_3 декілька разів намагалась скоїти суїцид. Від всіх її суїцидних намаганнь відволікав ОСОБА_1 та переконував у необхідності жити далі. 02.06.2025 року приблизно о 22.00-22.30 год. ОСОБА_3 знов впала в депресію, вона знов не змогла знайти сенс у житті, так як її коханий чоловік та її коханий син не з нею, вона не знаходила необхідності продовження свого життя. ОСОБА_3 відкрила крани на пічці та в духовці, хотіла заснути і вранці не проснутися. Тобто вона дійсно мала намір вчинити самогубство. Коли пройшов деякий час, ОСОБА_3 вирішила попрощатися зі ОСОБА_1 , який є єдиний хто в неї залишився та який постійно про неї піклується. Вона йому подзвонила та сказала, що не бачить сенсу для життя, так як війна забрала її чоловіка та сина, вона сказала йому, що їй набридло жити, сказала ОСОБА_1 , що відкрила крани на пічці та в духовці і зранку він її вже не побачить. При цьому ОСОБА_3 сказала ОСОБА_1 , щоб він її не зупиняв та нікому про це не говорив, так як якщо хтось до неї приїде, вона вимкне світло і буде великий вибух, при цьому будуть травмовані або загинуть люди які до неї приїдуть або це буде ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 дійсно в той час мала намір це зробити. ОСОБА_1 намагався її заспокоїти, переконати цього не робити, але його слова її наміри не змінили. Вона заборонила ОСОБА_1 до мене приїжджати та заборонила про це комусь казати. Через деякий час до неї подзвонив ОСОБА_1 і сказав, що його зупинили працівники поліції і намагаються позбавити водійського посвідчення. В той час ОСОБА_3 стала хвилюватись за нього, стала заспокоювати його. В той часу неї з`явився сенс для продовження життя, вона хотіла допомогти ОСОБА_1 , так як він постійно допомагав їй та піклувався про неї. В той час ОСОБА_3 відмовилась від своїх намірів. Вона виключила газ та відкрила вікна та двері в квартирі. Через деякий час до неї прийшов ОСОБА_1 . Він сказав їй, що їхав до неї для того щоб запобігти її самогубства та запобігти інших наслідків, а саме, щоб не сталося вибуху, щоб всі залишилися живі та здорові. ОСОБА_3 розуміє, що керування ОСОБА_10 автомобілем в стані сп`яніння було вимушеним, для того щоб запобігти позбавлення життя чи ушкодженню здоров`я людей та не пошкодження майна. ОСОБА_3 вважає себе винною за свої дії, які призвели до того, що ОСОБА_1 вимушено керував автомобілем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, 02.06.2025 року, приблизно о 22 годині 44 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку №185 по вул. Старогородська у м. Краматорську Донецької області керував тз ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора Драгер, відповідно до висновку якого у ОСОБА_1 виявлено 2,41% алкоголю, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Драгер, відповідно до висновку якого у ОСОБА_1 виявлено 2,41% алкоголю.

Вимоги п. 1.3 ПДР України передбачають, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положеннями п. 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом, клопотаннями захисника та іншими доказами по справі.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Поряд з цим, за змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно вимог ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Отже, крайня необхідність це суб`єктивне право кожної людини. ОСОБА_1 на думку суду, діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека здоров`ю людей. В даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Так, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Крайня необхідність це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Враховуючи, що керування ОСОБА_10 автомобілем в стані сп`яніння було вимушеним, для того щоб запобігти позбавлення життя чи ушкодженню здоров`я людей та не пошкодження майна, суд вважає, що за вказаних обставин керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння слід розцінювати як таку, що вчинена в стані крайньої необхідності. При цьому суд приймає до уваги, що хоча і вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням була заподіяна певна шкода охоронюваним суспільним відносинам, проте необхідність запобігання загрозі життя громадян є збереженням вочевидь більш важливого інтересу.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до ст. 17 КУпАП не може нести адміністративної відповідальності за дії, які були вчинені ним у стані крайньої необхідності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.С. Шаповалова