ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6879/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

22 серпня 2025 о 20-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Левадна, 54, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager 6820» проба позитивна 3,04 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Крім того, 22 серпня 2025 о 20-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Левадна, 54, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив виїзд на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3б ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.

Вказані матеріали справ складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином тричі повідомленим за допомогою направлення судових повісток, ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП, встановлено вичерпний перелік норм, при розгляді яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, ст. 130, 124 КУпАП в цьому переліку відсутня.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серій ЕПР 1 № 431224, ЕПР 1 № 431242, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а. с. 1, 18), чеку приладу «Drager-6820» відносно ОСОБА_1 результат якого 3,04 ‰ (а.с.2), акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 (а.с.6,7), направленні на огляд водія транспортному засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.9), постанові серія ЕНА № 5547952 від 22.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.10), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції прибули на виклик, оскільки ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспорту пригоду. Виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, останній на вимогу працівника поліції проходить огляд за допомогою приладу «Драгер» проба якого позитивна 3,04 проміле (а.с.13), схемі ДТП, на якій зображено місце зіткнення та розташування транспортних засобів (а.с.22).

Відповідно до вимог п. 2.9 а правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується чеком приладу «Drager-6820» результат якого 3,04 ‰ та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а, п. 2.3б ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба