Справа № 156/1244/25 Провадження №33/802/755/25 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , захисника Герасимчук Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Герасимчук Л.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , учня 11 класу ліцею №1 сел. Іваничі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу..

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.09.2025 о 17:30 год. в сел. Іваничі по вул. Залізничній, 6, ОСОБА_1 керував мотоциклом KOVI, д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинене повторно протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.1 (а) ПДР, чим вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення, застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді передачі під нагляд матері.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, на її думку, застосовуючи до неповнолітнього ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд не з`ясував майновий стан особи, щире каяття, визнання своєї вини, не з`ясував чи є у неповнолітнього дохід, чи зможе він сплатити штраф, не з`ясував можливості застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його законного представника та захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі і просили її задовольнити, доходжу наступного висновку.

За положеннями статей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 294 КпАП України, відповідно до якої справа апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги, постанова суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, апеляційним судом не переглядається.

Фактично, ОСОБА_1 та його захисник не погоджуються із видом застосованого адміністративного стягнення, зазначивши, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а відтак, відповідно до положень статті 13 КпАП України суд міг застосувати до нього заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Диспозицією частини п`ятої статті 126 КпАП України передбачено відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент складення стосовно нього 26.09.2025 протоколу про адміністративне правопорушення йому виповнилося шістнадцять років.

Статтею 12 КпАП України визначено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

За положеннями статті 13 КпАП України, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КпАП України, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення употерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Обравши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого є значним, та з позбавленням права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КпАП України, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через його суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог статті 33 КпАП України, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, будучи неповнолітнім, вину у скоєному правопорушенні визнав повністю, розкаявся, зазначивши, що не допустить вчинення правопорушень у майбутньому. Пояснив, що власного доходу не має, є учнем 11 класу ліцею №1 сел. Іваничі.

Відповідно до характеристики наданої Іваничівською селищною радою ОСОБА_1 шкідливих звичок не має, бере участь у волонтерських ініціативах на допомогу Збройним Силам України, скарг від жителів селища на поведінку останнього не надходило. Батьки приділяють належну увагу вихованню ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини, які пом`якшують відповідальність, та відомості про особу неповнолітнього дають підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, з урахуванням положень ч. 1 ст. 24-1 КпАП України, оскільки стягнення у вигляді штрафу є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості, а також віку правопорушника.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржену постанову змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, застосувавши стсоовно ОСОБА_1 захід впливу у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Герасимчук Людмили Романівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2025 рокустосовно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КпАП України та передати його під нагляд матері ОСОБА_2 .

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В. В. Гапончук