Житомирський апеляційний суд
Справа №283/241/25 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Номер провадження №33/4805/514/25
Категорія ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Довганя Богдана Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Тимошенка Сергія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 02.02.2025 о 09 год 46 хв по вулиці Партизанська, 8, м Малин Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Тимошенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію, ідентифікаційний номер оптичного носія, який до того ж не засвідчений електронним цифровим підписом. Окрім того, зазначив, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірні дії працівників поліції, які належним чином не роз`яснили йому прав, визначених ст.63 Конституції України, а також право на правову допомогу. На його думку, вина його підзахисного «поза розумним сумнівом» матеріалами справи не доведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №236511 від 02.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 02.02.2025 о 09год 46 хв по вулиці Партизанська, 8, м Малин Коростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№236511 від 02.02.2025 (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, ст.ст. 55, 56,59,63 Конституції України (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7); рапортами працівників поліції (а.с.8,9); копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111505 від 02.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП (а.с.10); відеозаписом обставин події (а.с.11).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, яким об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Твердження захисника про те, що такий доказ є неналежним та недопустимим є безпідставними, оскільки матеріали відеозапису долучені уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відповідна відмітка, та містяться у матеріалах справи, які направлені суду. Відсутність у протоколі відомостей про назву та номер технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеозйомка, не спростовує обставин об`єктивно зафіксованих відеозаписом та не виключає належність і допустимість даного доказу. Посилання в апеляційній скарзі на те, що справжність відеозапису не засвідчено електронним цифровим підписом також не є підставою для визнання його недопустимим, оскільки підписання відеофайлів електронним підписом не передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та ст.266 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився виконати законну вимогу працівника поліції про проходження огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та складених адміністративних матеріалах відмовився та надав пояснення на окремому аркуші (а.с.5).

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Не роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Вказане процесуальне порушення не мало істотного значення для реалізації його прав, не позбавило можливості ефективного захисту та не вплинуло на його відмову від проходження огляду.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.45, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Тимошенка Сергія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Малинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич