ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі заяву про самовідвід судді Каліщука Андрія Аркадійовича у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколу автоматичного розподілу справи Каліщука А.А. визначено суддею у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП

Суддя Каліщук А.А. подав заяву про самовідвід у розгляді даної справи, оскільки ОСОБА_1 є присяжною Володимирського міського суду Волинської області та у 2024 була залучена до розгляду справ, тобто виконувала обов`язки присяжного судді.

Дані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а тому суддя Каліщук А.А. заявив самовідвід у розгляді цієї справи.

Суддя Каліщук А.А. у заяві про самовідвід просить розгляд цієї заяви провести без його участі. Інші учасники справи повідомленні про час та дату судового засідання, однак не з`явились, не повідомили суд про поважну причину неприбуття, а тому розгляд заяви про самовідід проводиться за їхньою відсутністю.

Вивчивши заяву про самовідвід, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Володимирського міського суду Волинської області від 20.11.2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 передані для розгляду судді Каліщуку А.А.

Відповідно до ст.129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на підставі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення №397 від 31.10.2025, ОСОБА_1 , будучи присяжним Володимирського міського суду Волинської області, та відповідно до рішення Володимирської міської ради від 03.03.2023 №21/48 «Про затвердження списку присяжних» була внесена до списку присяжних Володимирського міського суду Волинської області.

Відповідно до інформації Володимирського міського суду Волинської області, ОСОБА_1 у 2024 була залучена до розгляду судових справ, тобто виконувала обов`язки присяжного судді.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 була обрана присяжною, залучена до розгляду судових справ та виконувала свої обов`язки з 2023 року.

Частиною 1 ст.63 Закону України ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 1 ст. 6 Конвенції зазначено «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді вищевказаної заяви про самовідвід судді, у даному випадку, застосовується аналогія закону з метою юридичного захисту прав, свобод та інтересів зацікавлених осіб.

Пункт 4 ч.1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 р. визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Оскільки ОСОБА_1 була обрана присяжною та з 2023 залучалась до розгляду судових справ у Володимирському міському суді Волинської області, то дана обставина може викликати сумнів, як в учасників справи, так і у об`єктивного спостерігача щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності при розгляді та прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

З метою забезпечення права на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом та усунення будь-яких обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності, зважаючи на вище викладені обставини, суддя дійшов висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 суддею Каліщуком А.А. може викликати сумнів в неупередженості судді, що буде порушенням п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та пункту 1 ст. 6 Конвенції, а тому заяву про самовідвід судді слід задовольнити.

Керуючись ст. 75, ст. 80, ст. 81, ст. 82, ст. 369, ст. 372 КПК України,

постановила:

Заяву про самовідвід судді Водимирського міського суду Волинської області Каліщука Андрія Аркадійовича у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, задовольнити.

Передати справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП на розгляд іншого судді Володимирського міського суду Волинської області в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина КУСІК