ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3-зв/753/9/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., розглянувши заяву захисника Александрова Д.О. про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Скуби А.В. у справі № 753/13741/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Скуби А.В. у справі № 753/13741/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 послався на те, що суддя Скуба А.В. 24 жовтня 2025 року уже здійснював процесуальні повноваження саме в цій справі, а саме розглянув заяву захисника про відвід судді Каліушко Ф.А. та постановив рішення про відмову в її задоволенні.

У зв`язку з чим, захисник Александров О.А. вважав що є сумніви у неупередженості судді Скуби А.В.

Дослідивши матеріали заяви та справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ураховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід адвокатом наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Не погодження з процесуальними рішеннями, ухваленими судом, само по собі не може бути підставою для відводу судді. Також, у заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя Скуба А.В. особисто зацікавлений у результатах розгляду справи, не зазначено будь-яких його прихильностей чи уподобань стосовно учасників у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Скуби А.В. є необґрунтованою і тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 , про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва Скуби А.В., у справі № 753/13741/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Рудюк