Справа № 346/6166/25
Провадження № 3/346/2027/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу передбачену частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , гранатометник, головний сержант; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 27 листопада 2025 року надійшов протокол ЛВІ № 229 від 26 листопада 2025 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи Держави Україна в особі старшого офіцера відділення організації охорони,патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 , який склав протокол, полягали у тому, що 23 листопада 2025 року головний сержант ОСОБА_1 , не прибув до місця проходження служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та не виконував обов`язки військової служби. Був відсутній на службі без поважних причин, 24.11.2025 року повернутий розшуковою групою до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, чим вчинив військове адміністративне правопорушення. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 172-11 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 . Подав заяву в якій визнав вину в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

В силу положень частини 3 статті 172-11 КУпАП, встановлено, що самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, є адміністративним правопорушенням.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

І з огляду на зміст частини 3 статті 172-11 КУпАП, об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, є нез`явлення військовослужбовця строкової служби без поважних причин на службу з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Суд враховує те, що наданими йому доказами: протоколом серії ЛВІ № 229 від 26 листопада 2025 року про адміністративне правопорушення (а.с. 1-2), витягом з наказу (а.с. 3), доповідю про самовільне залишення військової частини (а.с.4-5), військовим квитком ОСОБА_1 (а.с. 6-8), бланком отримання пояснень (а.с.9-10,11-12) заявою ОСОБА_1 , в якій він свою вину визнав, дійсно підтверджується, що 23 листопада 2025 року головний сержант ОСОБА_1 , не прибув до місця проходження служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та не виконував обов`язки військової служби. Був відсутній на службі без поважних причин, 24.11.2025 року повернутий розшуковою групою до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

А за таких обставин, які підтверджуються зібраними особою, яка склала протокол, доказами, поза всяким розумним сумнівом підтверджується, що 23 листопада 2025 року, ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні, за що підлягає адміністративній відповідальності.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

В силу положень статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За своїм характером, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт є серйозним, воно вчинено спеціальним суб`єктом в умовах дії особливого періоду.

За даними протоколу, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався. Суд має докази його віку, статі, місця роботи та місця проживання, рівня забезпеченості (оскільки він є військовослужбовцем і отримує плату з державного бюджету України у фіксованому розмірі). Також суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою вину.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 3 статті 172-11 КУпАП являє собою штраф від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 8500 до 17000 гривень) або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Отже, врахувавши вказані вище обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 , стягнення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень буде достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Але, оскільки в силу положень пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці та військовозобов`язані - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, судовий збір стягненню із ОСОБА_1 , не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,154,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 , гранатометник, головний сержант; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) винуватим у вчиненні ним 23 листопада 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Суддя: Коваленко Д. С.