Справи № 333/2712/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

19.03.2025 р. о 09 год. 29 хв. ОСОБА_1 , у м. Запоріжжя по вул. Броньова, 5, керував автомобілем Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

29.04.2025 від захисника ОСОБА_1 адвоката Фофанова Я.Л. надійшло клопотання про виклик та допит свідків з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а саме: поліцейського Яцківа С.О.

Розглядаючи клопотання, суд виходить з того, що стороною захисту, крім загальних тверджень, в жодний спосіб не обґрунтовано підстав для виклику та допиту працівника поліції, що здійснює свої повноваження під час воєнного стану, у прифронтовому регіоні, яким є місто Запоріжжя, на чому наголошує суд. Дослідивши матеріали справи, зокрема відеозапис, долучений до справи, судом зроблено висновок про можливість повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи без виклику поліцейського. На підставі викладеного, судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик і допит свідка.

Також, 16.06.2025 адвоката Фофанова Я.Л. надійшло клопотання про виклик та допит в якості свідка по справі: ОСОБА_2 , обґрунтовуючи тим, що саме він перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 під час зупинки даного автомобіля працівниками Національної поліції України. Судом дане клопотання було задоволено, здійснено виклик ОСОБА_2 , проте в судове засідання свідок не з`явився.

25.08.2025 від захисника ОСОБА_1 адвоката Фофанова Я.Л. надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких вказано наступне. Так, у відеофайлі ЕПР1 275481 в 10:11:23, в 10:22:04 (бодікамера №470302) по часу вказаному в відео зафіксоване фотографування працівником поліції на особистий телефон паспорту ОСОБА_1 , що є грубим порушенням діючого законодавства України. Також даний факт (фотографування працівником поліції на особистий телефон паспорту ОСОБА_1 ) зафіксовано відеофайлі ЕПР1 275481(бодікамера №474984) в 10:16:51 іншим працівником поліції з іншого ракурсу. Працівники поліції користуючись своїм становищем, перевищили свої права та порушили норми діючого законодавства України. Здійснення інспектором на приватний телефон відеозаписів та фото не може бути допустимим доказом у справах про порушення ПДР та є протиправним вчинком працівника поліції. Також, при зупинці автомобілю працівник поліції не представився та не назвав своє звання, прізвище та посаду. В свою чергу, ОСОБА_1 виконував всі необхідні дії та відповідав на всі питання, які у нього запитував та просив виконати дії працівник поліції. ОСОБА_1 не був п`яним та повністю керував своїми діями. Відеодокази 474984, 470302, 70маі не фіксують проведення огляду працівниками поліції на виявлення тремтіння рук, запаху алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінки, що не відповідає обстановці. Отже, працівник поліції порушив норми діючого законодавства України та порушив процедуру фіксації адміністративного правопорушення та не виконав свої обов`язки при зупинці транспортного засобу. Крім того, на відео можливо побачити прискіпливий огляд працівником поліції автомобіля не поверхневий візуально, а повний огляд без дозволу власника авто. Поверхневий огляд авто поліцейським це візуальний огляд салону та багажника, який здійснюється за наявності законних підстав, наприклад, підозри у наявності правопорушника або небезпечних речей. Поліцейський може вимагати відкрити двері чи багажник, але не може проводити тактильний пошук чи самостійно торкатися вмісту авто, а власник сам повинен показати речі. Тобто, працівник поліції провів самостійно не поверхневий візуальний огляд, а самостійно торкався речей, тобто повний огляд. Водій зобов`язаний показати працівнику поліції, що міститься в салоні та багажнику автомобіля. Працівник поліції може лише спостерігати за діями і речами водія, але ні до чого не має права торкатись. Отже, дії працівників поліції є протиправними та здійснені фіксації зазначеними працівникам поліції на особистий мобільний телефон не повинні прийматись судом як належні та допустимі докази при вирішенні справи по суті. Враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.11.2025 від захисника ОСОБА_1 адвоката Фофанова Я.Л. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких адвокат вказав, що ОСОБА_1 своїми діями не спричинив істотної шкоди громадським або державним інтересам та обставини, які б обтяжували відповідальність правопорушника, відсутні. Під час винесення рішення просив врахувати постанову Одеського апеляційного суду по справі №523/5027/25 від 04.08.2025 р. та не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 не з`явився до судового засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений за допомогою SMS-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку SMS.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 275481 від 19.03.2025 року;

- рапортом інспектора поліції УПП в Запорізькій області ДПП;

- направленням на огляд з метою встановлення стану сп`яніння від 19.03.2025;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 19.03.2025;

- відеозаписом з нагрудного реєстратора, долученим до матеріалів справи та переглянутим в судовому засіданні, зміст якого повністю спростовує вищенаведені доводи захисника та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3.,1.5. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «ОГаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки певні ознаки свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем. Ознаки, які притаманні знаходженню особи в стані алкогольного сп`яніння також зазначені у вищедослідженому акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , останньому роз`яснюється причина такої зупинки, на питання поліцейського, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 відповідає, що можливо вчора вживав, при цьому не вказує, що не він керував транспортним засобом.

Щодо здійснення поверхневого огляду слід зазначити таке.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи;2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб;11) поліцейське піклування.

Згідно з положеннями ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію»,поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.

Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Поверхнева перевірка здійснюється поліцейським відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може здійснити будь-який поліцейський лише з використанням спеціального приладу або засобу.

Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: 1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; 3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.

Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.

Згідно наявного відеозапису, працівники поліції, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, задавав питання про те, чи є щось заборонене, здійснив поверхневий огляд останнього.

Відтак, проведення поверхневого огляду є превентивним заходом, здійснювати яке уповноважені працівники поліції згідно з положеннями Закону України «Про Національну поліцію», тому суддя не вбачає порушень з боку поліції.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які б унеможливили прийняття висновку судом. Дії працівників поліції в цілому відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 та Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 9.11.2015 р. № 1452/735.

Більш того, питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП, жодних доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адмінправопорушення та в доданих до нього матеріалах, і, відповідно до п. 2.5 ПДР України, проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а підставою для висунення вимоги про необхідність проходження такого огляду на стан сп`яніння є виявлення поліцейським у особи ознак наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу І Інструкції.

На переконання суду, документи у справі про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Інші доводи захисника сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винуватість ОСОБА_1 , суду не надано.

Крім того, вимогам ст. 266 КУпАП передбачено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, де за частиною четвертою цієї статті, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться саме в присутності поліцейського.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо клопотання захисника про незастосування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з такого.

За приписами статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік і є безальтернативною.

Законом не передбачено можливості альтернативи основного та додаткового стягнення, тому дискреційні повноваження судді обмежені імперативно встановленими нормами.

Окрім того, у постанові Пленуму ВССУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» наголошено, що чинне адміністративне законодавство не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Разом із тим, слід керуватися положеннями статті 33 КУпАП. Та застосовувати стягнення у межах відповідних норм.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а тому суд не вправі при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом таких положень не передбачено.

Отже, оцінюючи всі обставини справи, по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу правопорушника та інші обставини у справі, вважаю можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 1224, 124, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Платіжні реквізити для сплати адміністративного штрафу у адміністративній справі №333/2712/25:

Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605/ шістсот п`ять/ гривень 60 копійок.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору у адміністративній справі №333/2712/25:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Ковальова