Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 567/711/25

Провадження № 33/4815/972/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2025 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Межиріч по вул. Лісна, 23 Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався попереду марки "Стрий Авто А-075", д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, 22.04.2025 р. о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Межиріч по вул. Лісна,23 Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області керував транспортним засобом автомобілем марки "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» №ARBH - 0619, що підтверджується тестом № 4110 від 22.04.2025р., результат огляду становить 2,33 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2,9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 14 жовтня 2025 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а в частині про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП змінити підставу закриття провадження з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП на п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказує, що показання протоколів про наявність в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 і ст.124 КУпАП хибні, оскільки в нього відсутні ознаки цих правопорушень. Зазначає, що 22 квітня 2025 року приблизно о 17 год. 30 хв. в с. Межиріч по вул. Лісна транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , керував не він, а його кум Богдан, якому він надав свій автомобіль в особистих цілях, зобов`язуючись повернути його наступного дня, а про ДТП він дізнався постфактум та вважав, що його присутність при оформленні ДТП потрібна лише в якості власника автомобіля. Зауважує, що оскільки працівники поліції не питали його, чи це він керував ТЗ, тому він і не казав їм, що не був водієм.

Наголошує, що на відеозаписі не відображено факту його керування автомобілем, а щодо викладених письмових пояснень, в яких він зізнається в тому, що керував ТЗ зазначає, що ці пояснення були здійснені під примусом шляхом шантажу з боку поліцейських, які погрожували, що якщо він не визнає факт керування, то транспортний засіб заберуть на штраф майданчик. При цьому, перебуваючи у важкому стані алкогольного сп`яніння, він не розумів наслідків своїх дій і здався під тиском працівників поліції.

Справа призначалася до розгляду на 10.11.2025 та 17.11.2025 року, однак у зв`язку із клопотаннями захисника Нікітюка П.М. розгляд справи відкладався.

24 листопада 2025 року ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Із змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.

Згідно з ст.124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №308886 від 22.04.2025 року (а.с.24), схеми місця ДТП від 22.04.2025 року (а.с.25), характеру ушкоджень транспортних засобів (а.с.25, зв.), письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Таким чином, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Крім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду позитивний 2,33 ‰ (а.с.4), результатом тесту за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» 2, 33‰(а.с.2), відеоматеріалами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує, що їхав від куми (диск 1 файл 0030, час 06:30), вказує, що випив «дві стопки», а після проходження огляду зазначив, що згідний з його результатом 2,33‰ та в медичний заклад їхати не потрібно (диск 1 файл 0030, час 11:33).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюється від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Доводи ОСОБА_1 про надання пояснень під примусом та шантажу з боку поліцейських є необґрунтованими, оскільки ним не надано доказів про оскарження дій працівників поліції (висновок службового розслідування, рішення суду тощо), а апеляційним судом також не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі інші апеляційні доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 36, 38 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які б давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без зміни.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович