Справа№464/6398/25
пр.№ 3/464/2192/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд суду з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 151177 від 03.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 03.09.2025 приблизно о 21:28 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображав його та штовхав, внаслідок чого завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого місця проживання, а також повідомлень із судовими повістками про виклик до суду на зазначений ОСОБА_1 номер телефону.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її зареєстрованому місцю проживання, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.

Окрім цього, враховую те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення від 03.09.2025, ознайомився з таким та отримав його копію, що підтверджується його підписами в означеному протоколі, повідомлений про суд, до якого скеровано матеріали справи про адміністративне правопорушення, проте не цікавився його розглядом, не вжив жодних заходів для явки до суду чи для з`ясування стану розгляду справи.

Враховуючи наведене, а також завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, до яких належить охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством, вважаю за можливе розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 , оскільки суд вжив всіх необхідних та належних заходів для його своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім цього, психологічне насильство полягає у діяннях, спрямованих на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2025 АА № 151177;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 04.09.2025 серії АА № 313931;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно з якими існує низький ризик небезпеки повторного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства;

- рапортами поліцейських від 04.09.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер та обставини вчиненого, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, дані про особу правопорушника та ступінь його вини.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Львів/Львівська тг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0013933, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, р/р UA0026001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Володимир ЖИЛА