ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Довженка Олександра Вадимовича на постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 20 жовтня 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженої, з вищою освітою, маючої на утриманні малолітню дитину, працюючої лікарем-терапевтом Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Довженка О.В.

прокурора Мануйленка І.М.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_2 будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», будучи згідно п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме 20.06.2025 о 09:43 та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «щорічна» за 2024 рік, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказані дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 20 жовтня 2025 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не надано належної оцінки фактичним обставинам та винятковим справи несвоєчасного подання декларації, оскільки ОСОБА_1 є завідувачкою поліклінічного відділення та щоденно здійснює експетно-консультативні та медико-соціальні функції, переважно щодо військовослужбовців та її рівень особистої навантаженості складає близько двохсот пацієнтів, через що остання була вимушена працювати уверх норми, а тому незначна затримка у подачі декларації не може розцінюватись, як правопорушення пов`язане з корупцією.

Сторона захисту звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності прямого умислу на недобросовісне ставлення до декларування, окрім того ОСОБА_1 має бездоганну професійну репутацію, багаторічний стаж роботи та позитивну характеристику.

Вислухавши особу, яка притягається до відповідальності та її представника, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволення з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову судді залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисним, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що інкримінована ОСОБА_1 передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб`єктивної сторони вказане діяння характеризується наявністю прямого чи непрямого умислу, та відповідальність настає за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Цим вимогам закону суддею місцевого суду при ухваленні оскаржуваного рішення надана належна оцінка та на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу №80к/тр від 03.03.2025 року ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-терапевта Центру оцінювання функціонального стану особи за зовнішнім сумісництвом за дистанційною формою роботи на 0,1 ставки з 03.03.2025 року.

Відповідно до абз. 16 ст. 1 п.п. г п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є особою на яку за посадою віднесено до суб?єктів на яких поширюється дія вказаного закону.

Саме, ОСОБА_1 під підпис була ознайомлена з вимогами ЗУ Про запобігання корупції, а саме з обов`язком щорічно до 01 квітня подавати декларацію за минулий рік, про що свідчать відомості посадової інструкції.

При цьому, звертається увага, що будь-яких заперечень чи доповнення ОСОБА_1 у письмовому попередженні щодо зобов`язання по подачі декларації не надавала, та під час надання пояснень в суді також не заперечувала, що була ознайомлення з порядок та строками на подачу щорічної декларації.

Отже, з огляду на дані посадової інструкції, що містяться в матеріалах справи, примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також абз. 16 ст. 1 п.п. г п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб?єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов?язаних з корупцією, та суб?єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 опублікувала щорічну декларацію за 2024 рік лише 20 червня 2025 року о 09 год. 43 хв., тобто поза межами строку подачі декларації встановленого законом для подачі декларації після припинення діяльності, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

Поряд із цим, матеріалами адміністративної справи не підтверджено, що причини несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації були поважними чи об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення особи та які пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, в тому числі, пов`язаними як з відсутністю необхідних навичок роботи з Єдиним державним реєстром декларацій, так і з самою технічною роботою цього реєстру, та неодноразовими спробами особи виконати свій обов`язок.

В своїх поясненнях наданих суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не наводила даних про те, що вона намагалась самостійно подати відповідну декларацію до однак з незалежних від нього причин не змогла зайти на сайт НАЗК чи сформувати декларацію та зареєструвати її у реєстрі, навпаки доводи в частині невизнання вини зводяться до професійного навантаження на роботі.

Апеляційні доводи щодо професійного навантаження ОСОБА_1 заслуговують на увагу, однак не є постійно триваючими чи непереборними, оскільки з 01 червня 2025 року до 20 червня 2025 року, об`єктивно пройшов значний часовий проміжок для подачі декларації.

Таким чином, під час апеляційного розгляду перевірені доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи, разом з поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які дають підстави зробити висновок про те, що фактичні обставини встановлені судом першої інстанції об`єктивно та повно підтверджують наявность в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі не встановлено.

Накладене судом першої інстанції адміністративного стягнення у виді штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та вимогам ст. 33, 35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та даним особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про залишення оскаржуваної постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги, - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Довженка Олександра Вадимовича, - залишити без задоволення.

Постанову Чечелівського районного суду м. Дніпра від 20 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста