Провадження № 3/734/1270/25 Справа № 734/1891/25
ПОСТАНОВА

іменем України

01 грудня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі захисника Лущик О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

21.03.2025 о 13:26 год. у м. Остер вул. Сеспеля 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в встановленому законодавством порядку, у лікаря нарколога та підтверджується висновком Медичного закладу 27 від 16.04.2025, від керування транспортними засобами відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення про що подав письмове клопотання, у якому посилається на те, що у відповідь на адвокатський запит було отримано інформацію, а також копію акту медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також копію журналу реєстрації досліджень зразків біологічного середовища. Згідно даних документів зазначено, що відібрано біологічне середовище сеча, згідно Журналу реєстрації досліджень зразків - зазначено у графі «перелік зразків та їх кількість» - 2 флакони сечі. У графі Прізвище та підпис спеціаліста, якому доручено дослідження зазначено « м/с Ричок» у графі Дата та час дослідження зазначено «21.03.2025 року 14.12».

У відповідь на адвокатський запит з КНП «Чернігівська обласна лікарня» отримано інформацію про те, що 26.03.2025 року було направлено біологічний матеріал (сеча) ОСОБА_1 , кабінет з проведення медичних оглядів приймає біосередовище, яке упаковане згідно методичних рекомендацій, таке дослідження проводилось в день надходження 26.03.2025 року, дослідження проводила цитоморфолог ОСОБА_2 . Видано аналіз 27.03.2025 року. Згідно Результату токсикологічного дослідження № 861 зазначено, що 26.03.2025 року розпочато аналіз, 27.03.2025 року закінчено аналіз, а дата видачі аналізу зазначено 02.04.2025 року. Зазначено, що виявлено канабіноїди. Кількість такої речовини не зазначена.

Аналізуючи наявні документи, а також долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних бодікамер працівника поліції, необхідно зазначити про те, що відібрані зразки у ОСОБА_1 поміщено до «стаканчика», який запропоновано йому поставити на стіл та в його присутності він не був опечатаний. А згідно медичних документів, встановлено, що на дослідження направлялись зразки біосередовища у двох флаконах. Чіткої відповіді щодо упакування направлених зразків до ЧОПН для проведення дослідження, що дає можливість ідентифікувати їх з зразками особи ОСОБА_1 не надано. Наявність таких розбіжностей дає розумні підстави сумніватися у тому, що саме біологічне середовище (сеча) ОСОБА_1 була досліджена, оскільки згідно журналу протягом з 20 березня по 26 березня відбирались зразки у 7 осіб, та згідно запису з 7 осіб лише у 2 виявлено речовини. Лікар повідомила поліцейському, що не схоже.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 керував у стані наркотичного сп`яніння та огляд проводився у встановленому законом порядку.

Оскільки саме підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то наявний акт медичного огляду, результат дослідження виданий 02.04.2025 року, а також відомості про реєстрацію досліджень зразків біологічного матеріалу, сукупність інформації щодо наявних документів та відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції, в своїй сукупності не можуть бути прийняті як доказ, що доводить перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, оскільки між собою вони цілком суперечливі.

Дослідивши безпосередньо матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена в судовому засіданні.

Так, пунктом 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

? протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309963 від 23.04.2025, згідно з яким 21.03.2025 о 13:26 год. у м. Остер вул. Сеспеля 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в встановленому законодавством порядку, у лікаря нарколога та підтверджується висновком Медичного закладу 27 від 16.04.2025, від керування транспортними засобами відсторонений.

?направленням на огляд в заклад охорони здоров`я до Козелецької ЛІЛ від 21.03.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 булоо виявлено ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість. Оглдя проводився в Козелецькій ЛІЛ. Результат огляду: Позитивна, Наркотичне «канабіноїди»;

?висновком №27 медичного огляду ОСОБА_1 від 16.04.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

?довідкою поліцейського СРПП ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія від 12.01.2024 року;

?переглянутим у судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського, із якого вбачається, як працівники поліції зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Підставою для зупинки будо те, що водій був не пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування поліцейський вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Останній заперечує вживання наркотичних речовин. Йому пропонується пройти медичний огляд у Козелецькій лікарні. ОСОБА_1 погоджується та разом з поліцейськими їдуть у лікарню. По приїзду до медичного закладу, ОСОБА_1 здає біоматеріал (сечу), після чого лікар проводить візуальний огляд останнього. Наступне відео, де працівник поліції оголошує ОСОБА_1 висновок медичного огляду №27 від 16.04.2025 року, відповідно до якого у нього він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Судом встановлено, що дії працівників поліції відповідають вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735.

Слід зазначити, що підставою для висловлення ОСОБА_1 вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння стало суб`єктивне припущення поліцейського про перебування зазначеної особи у стані сп`яніння, яке ґрунтувалося на наявності у неї передбачених п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, ознак алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту, які викладені у клопотанні про закриття провадження у справі суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують дані медичного висновку № 27 від 16.04.2025 щодо перебування ОСОБА_1 21.03.2025 в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя