ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що працює асистентом кафедри лінгвістики ЧНУ, захисника Паланійчука В. П., законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_2 , представника законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_2 адвоката Шеремети І. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Паланійчука В. П. на постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 118281 від 28.09.2025 року (а. с. 1), ОСОБА_1 , 28.09.2025 року о 10:00 год, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: шарпав за одяг, намагався силою утримати свою малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав останній шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Паланійчук В. П. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати. Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно його підзахисного - ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності, є такою, яка постановлена

ЄУНСС: 725/3413/25 Головуючий у І інстанції: Байцар Л. В.

НП: 33/822/594/25 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.

з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зроблений без належного з`ясування фактичних обставин справи.

Стверджує, що всі викладені факти, на які районний суд зсилався у оскарженій постанові не відповідають дійсності, оскільки такого взагалі не було.

Вказує, що документи, які містяться в матеріалах справи не підтверджують обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження зазначеної у протоколі події.

Зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували факт завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_4 , що виключає факт насильства в сім`ї.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Паланійчука В. П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, думку законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_2 , та її представника адвоката Шеремету І. С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя районного суду дійшов висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддав його покаранню, з чим погоджується і апеляційний суд.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 118281 від 28.09.2025 року, яким зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Зауваження чи доповнення до нього відсутні (а. с. 1), формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а. с. 2-3); копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серія ЕТ № 100143 від 28.09.2025 року (а. с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а. с. 6-7); відеозаписом події від 28.09.2025 року (а. с. 9).

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеними доказами, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що складений відносно його підзахисного протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, який підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань, іншими документами.

Всі інші апеляційні доводи мають формальний характер та не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, зазначені в обґрунтування, поданої апеляційної скарги, доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів у правильності висновків районного суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта та скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог статтей 33, 36 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.

Керуючись 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Паланійчука В. П., залишити без задоволення, а постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній