ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6847/25 Номер провадження 33/814/903/25Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я.М. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маліченка М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Маліченка М.А. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, інваліда І групи, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою, 04.05.2025 о 00 год. 18 хв. в м. Полтава по вул. Великотирнівська, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер ALKOTEST 7510 ARLM-0332, результат огляду 0,61 проміле алкоголю у видихуваному повітрі. ОСОБА_1 з результатом не погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» відмовився. Відмова від проходження огляду фіксувалася із застосуванням технічного засобу відеозапису.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Маліченко М.А. захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки при викладенні суті адміністративного правопорушення поліцейським не визначено чітко, які саме дії ОСОБА_1 становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак місцевий суд визнав ОСОБА_1 винним саме у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді відносно ОСОБА_1 справи, фактично перебрав на себе функцію сторони обвинувачення і порушив принцип рівності та змагальності сторін.

Вказує на порушення поліцейським процедури проведення огляду, оскільки після висловлення незгоди із результатами проведеного на місці огляду ОСОБА_1 не направлявся у встановленому законом порядку для проведення відповідного огляду у закладі охорони здоров`я та у матеріалах справи відсутнє оформлене поліцейським направлення, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду.

Зазначає, що на пропозицію поліцейського поїхати в медичний заклад для проведення огляду, ОСОБА_1 погодився у супроводі своєї дружини, через незадовільний стан здоров`я, але поліцейський пояснив, що супровід водія дружиною при доставленні на огляд до закладу охорони здоров`я не передбачається, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 самостійно не сів у службовий автомобіль розцінив це як відмову від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, тобто передчасно дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд та свідчить про відсутність самої події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того вказує, що місцевий суд залишив поза увагою, що у поліцейських не було жодних правових підстав відмовляти ОСОБА_1 проїхати на огляд до медичного закладу у супроводі своєї дружини.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника Маліченка М.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2025 серії ЕПР1 № 319519; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек-тесту приладу Drager Alcotest 7510 від 04.05.2025, згідно з якими ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з результатом 0, 61 проміле, з яким водій не погодився; відеозапису події.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин.

Після зупинки транспортного засобу, під час спілкування з ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про ознаки якого було повідомлено водія, в подальшому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального приладу, на що водій погодився та пройшов огляд за допомогою приладу Drager Alcotest 7510.

Також водію було роз`яснено порядок проходження огляду, продемонстровано запакований мундштук, який був в подальшому встановлений на прилад та здійснено тестовий забір повітря для перевірки приладу, в результаті якого прилад показав 0 проміле, що також підтверджується чек-тестом проведеного огляду.

В результаті огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 0,61 проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився, пославшись на те, що він алкогольних напоїв не вживав, але допустив такий результат через вживання ліків (спрею).

Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.

Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, йому було запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, що відповідає ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Однак, на вимогу поліцейського ОСОБА_1 хоча і погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте активних дій щодо реалізації такого наміру не вчиняв. Разом із дружиною, яка була присутня на місці події, ставили поліцейським вимоги про те, що ОСОБА_1 поїде до закладу охорони здоров`я лише в супроводі дружини з огляду на стан його здоров`я, на що останньому було повідомлено, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку та роз`яснено наслідки такої відмови.

Слід звернути увагу, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 попрямувати в супроводі поліції до найближчого закладу охорони здоров`я для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки водій не погодився із результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, проінформував водія, що йому буде забезпечено як доставку до медичного закладу так і до місця зупинки транспортного засобу після огляду.

При цьому, стороною захисту не наведено обгрунтованих доводів того, чому поліцейські, з огляду на стан здоров`я ОСОБА_1 , який переніс 2 інсульти, не могли самостійно забезпечити його супровід до медичного закладу, а присутність дружини при його супроводі мала беззаперечну необхідність.

Враховуючи, що висування зустрічних умов на законну вимогу поліцейського згідно з п. 2.5 ПДР пройти огляд на стан сп`яніння в установленому порядку, законодавством не передбачено, дії ОСОБА_1 правомірно були розцінені як намагання ухилитися від проходження огляду та є фактичною відмовою.

Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Відсутність у матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, жодним чином не спростовує самого факту такого направлення і вимоги поліцейського відповідно до Інструкції та п. 2.5 ПДР, що чітко та зрозуміло зафіксовані на відеозаписі.

Отже, є надуманими доводи сторони захисту про те, що викладені у протоколі обставини не відповідають фактичним обставинам справи, позаяк відеозаписом підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маліченка М.А. захисника в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан