П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Чайкін І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з ПОЛКУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В М. КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

31.10.2025 року о 00.38 годині в Дніпропетровській області міста Кривий Ріг, по вул. Федора Караманиць, 31Ж водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Scoda Octavia A 7 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор, нагрудний відеореєстратор MOTOROLA VB 400 473434,475179, 475832, 475609, чим порушив п.2.5 ПДР.

Вказано, що тимчасово документи тимчасово не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним засобом не видавався.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань від нього особисто до суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 .

Адвокат Руденко Юлія Вікторівна, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності надала письмові пояснення в яких просила закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилалась на те, що: (а) факт керування ОСОБА_1 автомобілем не доведено, оскільки не можна встановити на який пристрій вівся відеозапис, який саме автомобіль було зупинено та дату зйомки; (б) відсутній факт зупинки автомобіля та не зазначено підстави для його зупинки; (в) водію не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння шляхом вручення письмового направлення; (ґ) фактичного відсторонення водія від права керування не відбулося; (г) рапорт не є допустимим та належним доказом. Більш детально заперечення виклала письмово.

Дослідивши письмові пояснення, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п.2.5 ПДР України встановлює відповідальність за відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до законодавства встановленого порядку огляду стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена та підтверджується фактами за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 498849 від 31.10.2025 року, а також наданими доказами:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КЗ «КПНД» ДОР» від 31.10.2025 року. В результаті огляду поліцейським, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд лікарем не проводився, особу не доставлено;

- відомостями з довідки адмін. практики в якій зазначено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.08.2005 року, транспортний засіб належить ОСОБА_3 ;

- довідкою в якій зазначено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.08.2005 року, повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня;

- інформацією з відеозапису переглянутим у судовому засіданні на якому зафіксовано процедуру складання адміністративних матеріалів та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів адвоката про те, щодо недоведеності факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 :

На відеозаписі видно транспортний засіб вказаний у протоколі, який рухається по зустрічній полосі руху у комендантську годину. Зупинений за допомогою проблискових маячків автомобіль є єдиним у цей час в цьому місці. Водій представляється ОСОБА_1 та надає посвідчення особи для перевірки.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Цим спростовуються і аргументи щодо незаконності зупинки транспортного засобу. Працівником поліції повідомлено водію, що він рухається по зустрічній смузі, тому транспортний засіб зупинено. Відсутність у матеріалах цієї адміністративної справи доказів притягнення особи щодо інших адміністративних правопорушень не є підставою визнати причину зупинки безпідставною.

Щодо невручення письмового направлення на огляд ОСОБА_1 .

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Щодо посилання, що рапорт працівника поліції не може бути доказом, то вони можуть мати місце, але в тому випадку коли рапорт суперечить матеріалам справи. В випадку рапорт працівника поліції не суперечить матеріалам справи, а навпаки, викладені в ньому обставини узгоджуються з іншими доказами та доповнюють їх, тому відповідно до ст. 251 КУпАП, рапорт є належним та допустимим доказом.

Стосовно відсутності відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Ці доводи є безпідставними, оскільки законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом. Також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та не є свідченням того, що водій не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні та під час розгляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок. Доказів звільнення від сплати судового збору суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами стоком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: І. Б. Чайкін