Провадження №: 3/755/6039/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, справу про адміністративне провадження, яка надійшла з Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні трьох дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №287625 від 10 вересня 2025 року, ОСОБА_2 07 січня 1982 року о 07 годині 20 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно тещі ОСОБА_3 , а саме: погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

До протоколу долучені письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , у яких вона зазначила, що 10 вересня 2025 року її зять ОСОБА_1 погрожував їй фізичною розправою та висловлювався в її бік нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що він проживає в одній квартирі зі своєю вагітною дружиною, трьома дітьми та тещою. Остання постійно вживає спирті напої, провокує конфлікти, безпідставно здійснює психічний тиск на всю родину, в тому числі і по відношенню до дітей. Жодних сварок з його боку в сім`ї не здійснюється. Що стосується дня події, пояснив, що в той ранок жодних сварок не було, теща пішла з квартири, а повернулась вже з працівника поліції, яким повідомила що нібито він вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру. Крім того, зазначив, що на передодні також будь-яких конфліктів не було, на його думку такі діє тещі є продумані та сплановані. Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона разом з чоловіком ОСОБА_1 та дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ними проживає її матір. В день події, а саме 10 вересня 2025 року о 07 годині 20 хвилин їхала на роботу, коли їй зателефонував чоловік та повідомив, що мати прийшла додому з працівниками поліції, які складають стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства щодо її матері. Вона повернулась додому, коли підійшла до під`їзду, побачила два автомобіля патрульної поліції, зайшовши до квартири та побачила, що її мати вже писала якусь заяву. Після того, як склали протокол, працівники поліції забрали та повезли її чоловіка до ТЦК. В свою чергу, вона запитала у старшого сина що відбулось. Син їй розповів, що він збирався до школи, а тато збирався на роботу. Бабуся повернулась з вулиці вже з працівниками поліції, при цьому зазначив, що жодних сварок між татом та бабусею не було. Поряд з цим, ОСОБА_4 пояснила, що її мати часто зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, постійно влаштовує сварки з усіма хто проживає в квартирі, також чіпляється до дітей, викликає працівників поліції та повідомляє нібито вони щодо неї вчиняють домашнє насильство.

В судове засідання викликалась потерпіла ОСОБА_3 однак не з`явилась про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином про причини неявки суд не повідомила.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання від потерпілої ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Згідно довідки АСДС «Д-3» доставки sms ОСОБА_3 отримала повідомлення про судове засідання призначене 30 жовтня 2025 року на зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення номер телефону " НОМЕР_1 " 09 жовтня 2025 року.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктами 3 та 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненність, нездатність захистити себе або завдали шкоди психіному здоров`ю особи.

Згідно частини другої статті 173-2 КУпАП (в редакції на день складення протоколу) передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Отже, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Разом з цим слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Зміст сімейного конфлікут складають: міжособисті відносини і правові і моральні обов`язки, які пов`язані із реалізацією функцій сім`ї, а саме: репродуктивної, виховної, господарсько-економічної, реактивної (взаємодопомога, підтримка здоров`я, організація відпочинку) комунікативної і регулятивної.

Сімейний конфлікт є однією з найпоширеніших форм кофлікту. Таким чином, конфлікт у сім`ї - це протиборство між членами сім`ї на основі зіткнення протилежно спрямованих мотивів та поглядів.

Отже, різниця між домашнім насильством та сімейним конфліктом полягає у тому, що домашнє насильство є результатом свідомих дій кривдника, який налаштований не на розв`язання конфлікту, а на вчинення дій або бездіяльності, що викличуть у постраждалої особи, зокрема побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинять емоційну невпевненність, не здатність захистити себе.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 287625 від 10 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 10 вересня 2025 року о 07 годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно тещі ОСОБА_3 , а саме: погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною другої статті 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, вчинення насильства в сім`ї характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 , які по суті є єдиною підставою для складання протоколу стосовно ОСОБА_1 , 10 вересня 2025 року її зять, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Однак, обставин, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 , направлені на здійснення домашнього насильства стосовно ОСОБА_3 , шляхом висловлювання нецензурною лайкою, погрожування фізичною розправою, якими б він навмисно спричинив тещі емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та можливість завдання шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, судом не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення домашнього насильства, а в даному випадку мав місце сімейний конфлікт.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що судом не було встановлено в діях ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк