Справа № 147/1616/25
Провадження № 3/147/861/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446847 вбачається, що 07.09..2025 о 22 год. 13 хв. в с. Нова Ободівка по віл Призаводська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком судового розгляду ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП. В судовому засіданні, надаючи пояснення, ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення категорично заперечив, пояснив, що автомобілем не керував, так як не має посвідчення на право керування транспортним засобом, фізично не може керувати транспортним засобом в силу фізичних вад за станом здоров`я, оскільки після поранення на фронті пересувається виключно на інвалідному візку, одна нога відсутня, інша травмована. Автомобіль придбав ще до війни, він не переобладнаний для можливості керувати ним особами з інвалідністю. Вказане позбавляє його можливості приводити автомобіль у рух та керувати ним. Автомобіль був припаркований біля ставка, в ньому сів акумулятор. Під час того, як вчиняв дії для вилучення акумулятора з автомобіля для його підзарядки, який згідно технічних особливостей автомобіля знаходиться під водійським сидінням, автомобіль не заводив, перебував на водійському сидінні, від рухів транспортний засіб скотився в кювет (став). Вказав, що оскільки автомобілем не керував, тому не повинен був проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягаєть до відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

П. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положення КУпАП передбачають, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Автомобіль це самохідна колісна машина, яка приводиться в рух встановленим у неї двигуном.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. У своїй постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17), провадження № К/9901/21130/18 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду також зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає саме використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто кермування ним, а не намір це зробити в подальшому.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

З матеріалів справи вбачається, що доказами у справі є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446847 вбачається, що 07.09..2025 о 22 год. 13 хв. в с. Нова Ободівка по віл Призаводська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР;

- рапорт поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення 07.09.2025 о 22:12 про те, що заявник просить евакуатор, оскільки його автомобіль під час керування з`їхав з дороги.

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Д.М. Прокопюком, в якому засвідчено факт відмови від проходження медичного огляду, при цьому в акті зазначено, що огляд проведений в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2025, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився; також у направленні вказано, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів;

- відеозапис події від 07.09.2025, який міститься на цифровому носії, доданому до матеріалів справи який розпочинається із 22 год 30 хв. 58 с. На даному відеозаписі відсутній факт руху автомобіля Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 та факт керування ним ОСОБА_1 . Зафіксована розмова дружини з працівниками поліції, яка зазначає, що нічого не знала про подію, оскільки була на роботі. Також зафіксовано як автомобіль витягнули на берег ставка, в якому перебував ОСОБА_1 та його розмову з працівниками поліції, в якій він заперечував факт керування ним автомобілем та відсутністю підстав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в зв`язку з цим, а також відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із основних доказів за наявності яких судом встановлюється винуватість/невинуватість певної конкретної особи у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відеозаписом події від 07.09..2025, який міститься в матеріалах справи, не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 а лише зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 в автомобілі який з`їхав в кювет.

Оцінюючи покази ОСОБА_1 , суддя зазначає, що його свідчення не суперечать відеозапису події від 07.09.2025. та підтверджені наданими ним письмовими доказами, а саме: копіями медичних документів, що підтверджують його діагноз, копією посвідчення особи з інвалідністю 1 «Б» групи, фото автомобіля, на якому зафіксовано, місце де має бути встановлений автомобільний акумулятор та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 та спростовують факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Із зазначених доказів вбачається, що автомобіль, керування яким інкримінується ОСОБА_1 , має механічну коробку передач, не переобладнаний для керування ним особами з інвалідністю (ручне керування); в силу стану свого здоров`я: відсутність лівої нижньої кінцівки, травми правої нижньої кінцівки, що зумовлює обмеженість ОСОБА_1 у фізичній можливості керувати спеціально необладнаним транспортним засобом, він не міг керувати даним транспортним засобом. Будь-які докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом в матеріалах справи відсутні. Відтак, як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, судом не встановлено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява № 926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тож, суд, враховуючи вищезазначене, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, та відповідно, наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення..

Керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Почкіна