П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника адвоката Шаранича С.С., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

працюючого головним спеціалістом відділу публічних закупівель Виконавчого комітету

Ужгородської міської ради, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 18.10.2025 року о 01.29 год. в м. Ужгород, вул. Степана Бандери (Собранецька), 8, керував транспортним засобом марки «MERCEDES», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, ARHK-0066, результат огляду 0,85% проміле, тест №1524, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 25.11.202 5 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення смс-повістки на номер телефону вказаний у його заяві на отримання електронних повісток від 18.10.2025? про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Заслухавши думку захисника, який просив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без його участі.

Захисник Гайового С.С. в судовому засіданні 25.11.2025 подав письмові заперечення, які підтримав в повному обсязі та просив долучити до матеріалів справи. З наведених мотивів просить закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані письмові заперечення з доданими документами долучено до матеріалів справи, у яких серед іншого захисник зазначив, що ОСОБА_1 вважає протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486539 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, незаконним та недопустимим доказом у справі №308/15437/25 з огляду на те що огляд на стан алкогольного сп?яніння має бути проведено технічним приладом, який повинен проходити калібрування один раз на шість місяців. Так, технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alcotest Drager 6820» має проводитись кожні шість місяців, згідно вимог інструкції з експлуатації даного технічного засобу, оскільки відповідне передбачено Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. З даних чеку принтера газоналізатора вбачається, що останнє калібрування ALCOTEST Drager 6820 ARHK-0066 було проведено 21 листопада 2024 року. Так, огляд на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 проведено 18 жовтня 2024 року, тобто більше ніж шість місяців з моменту проведення калібрування пристрою, відтак технічний прилад «ALCOTEST Drager 6820 ARHK-0066», яким проведено огляд, не є калібрований та такий що відображає недостовірні відомості, і таким чином, дані, отримані на підставі нього, не можуть вважатися належним доказом по справі.

Вказує, що співробітниками патрульної поліції було порушено право ОСОБА_1 на захист, під час огляду на стан алкогольного сп?яніння не було чітко роз?яснено його право на захист, передбачене Конституцією України. Враховуючи факт відсутності захисника особи та свідків при огляді на стан алкогольного сп?яніння, вважає за необхідне зазначити, що будь-які докази по справі - підписані ОСОБА_1 під моральним та психологічним тиском, а також за недостатньої обізнаності у своїх правах.

Також, вказує на відсутність зовнішніх ознак сп?яніння у ОСОБА_1 . У Акті огляду на стан алкогольного сп?яніння із використанням спеціальних засобів зазначено, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлено ознаки стану сп?яніння, а саме запах алкоголю та порушення мови. Просить врахувати те, що порушення мови є характерною ознакою для ОСОБА_1 , так як ще з дитинства у нього були виражені проблеми мовно-рухового апарату. Звертає увагу, що даний мовний дефект є прямо пов?язаний із центральною нервовою системою, яка, у свою чергу, під час стресових ситуацій ще більше блокує роботу мовно-рухового апарату. Крім цього, відповідні відхилення центральної нервової системи підтверджуються наявністю у ОСОБА_1 третьої групи інвалідності (посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.05.2023р. додається). Наголошує, що порушення мови аж ніяк не може вважатися у даному випадку ознакою алкогольного сп?яніння, та як особа має порушення функцій нервової системи, а саме тяжка міастенія gravis (додано копію виписки-епікризу із медичної картки стаціонарно хворого №7900 від 20.05.2024р.).

Що стосується запаху алкоголю із ротової порожнини, то це суб?єктивний чинник, який сам по собі не є належним доказом у справі, і розглядається тільки у сукупності з іншими доказами. Просить врахувати той факт, що зважаючи на відсутність будь-яких свідків та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідна ознака «запах алкоголю із ротової порожнини» є тільки провокативним фактором.

Також просить взяти до уваги характеризуючі ознаки ОСОБА_1 , так як особа зарекомендувала себе у суспільстві як добропорядна, пристойна та чесна людина, про що додано характеристику з місця роботи. Будь-які безпідставні звинувачення можуть негативно вплинути на виконання ним службових обов?язків. Просить закрити розгляд справи №308/15437/25 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.1ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2025 року о 01.29 год. в м. Ужгород, вул. Степана Бандери (Собранецька), 8, керував транспортним засобом марки «MERCEDES», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, ARHK-0066, результат огляду 0,85% проміле, тест №1524, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486539 від 18.10.2025 року, з якого вбачаються обставини вчиненого правопорушення;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія ЕНА №5960434 від 18.10.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП;

-результатом тестування на алкоголь з результатом 0.85‰, проведеного за допомогою приладу «DRAGER» Alcotest 6820, тест №1524 від 18.10.2025;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено виявлені ознаки, результати огляду ОСОБА_1 , де міститься підпис останнього в графі «з результатом згоден;

-розпискою ОСОБА_1 від 18.10.2025, якою останній підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу;

-відеозаписом, що міститься на DVD диску, який долучено до протоколу на якому чітко зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, а саме, що було зупинено транспортний засіб марки «MERCEDES», номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції підійшов до водія представився та повідомив причину зупинки, а саме про порушення водієм правил дорожнього руху, при початку руху не ввімкнув відповідний покажчик повороту. В подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівник поліції запитав у водія про вживання алкогольних напоїв, на що водій відповів: «реально чуть вжив». Працівник поліції пред`явив водію вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння, водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер» та результат огляду був зафіксований 0,85 проміле. Після огляду ОСОБА_1 на запитання працівника чи погоджується з таким результатом, водій не висловив жодних заперечень. Після чого працівник поліції повідомив водія що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та було роз`яснено права особі. Також, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 без жодних застережень підписував усі надані йому працівником поліції документи.

Відеозапис, наявний у матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки такі оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при складанні вказаного вище протоколу відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суттєвих порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено.

Оцінюючи доводи захисту про те, що показники технічного приладу «Драгер» не можуть вважатися належним доказом по справі, оскільки освідування ОСОБА_1 здійснено пристроєм який не є калібрований, та відображає недостовірні відомості вважаю за необхідне зазначити наступне.

Пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор «Drager Alcotest», в тому числі 6820, включений до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Стороною захисту не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6820, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідної повірки.

При цьому, з долученої до матеріалів справи роздруківки результату технічного приладу «Drager Alcotest 6820», застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов повірку калібрування 21.11.2024.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

За наведених обставин, поліцейським правомірно був застосований 18.10.2025 під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та його показники є належним доказом, тому жодних порушень Інструкцій, поліцейським допущено не було.

Відеозаписом та змістом протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються доводи захисту, що ОСОБА_1 при його складенні не були роз`яснені права, в тому числі право користуватися правовою допомогою. Так, наявний в матеріалах протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №486539 від 18.10.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КупАП містить в п.13 підпис особи, якій роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ( ОСОБА_1 ).

Між тим, слід зазначити, що у відповідності до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи в розумінні статей 221, 279 КУпАП.

Так, в суді при розгляді даної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, він не був позбавлений права на захист, та при розгляді справи користувався юридичною допомогою адвоката, який приймав участь в розгляді, подавав клопотання, заперечення.

Окрім того, не можуть бути прийняті до уваги твердження сторони захисту на відсутність зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки такі суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються даними дослідженого відеозапису та результатом проведеного огляду.

Так, у відповідності до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Щодо відеозапису, то на такому чітко зафіксовано як працівник поліції запитав водія ОСОБА_1 про вживання алкогольних напоїв, на що водій відповів, що «чуть вжив», після чого було пред`явлено вимогу водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ознаки виявлені у водія зафіксовано в Акті огляду. На вимогу працівника поліції водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд і після повідомлення результату огляду, який був 0.85% проміле не заперечував такий результат. Також, в матеріалах справи наявний підписаний водієм, без будь-яких застережень, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За наведеного доводи сторони захисту жодним чином не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені під час судового розгляду.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило