Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1463/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/1000/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Остапчука Ігоря Валентиновича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 листопада 2024 року о 10 год. 08 хв. в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Озерній, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху: керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у закладі охорони здоров`я, а сааме в Андрушівській міській лікарні у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 36 б від 11.11.2024.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Остапчук І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що лікар медичного закладу не пройшов тематичне навчання, а огляд медичним приладом проводила медична сестра в супереч Інструкції, окрім того, вимірюваний пристрій не пройшов обов`язкової перевірки. На думку адвоката, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови адвокат отримав 17.07.2025, тобто з порушенням визначеного законом строку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Остапчуку І.В. була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вони цим не скористалися. Будучи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання останні у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 відповідно до якого 11 листопада 2024 року о 10 год. 08 хв. в с-щі Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Озерній, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я Андрушівської міської лікарні у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №36б від 11.11.2024, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); роздруківкою Drager Alcotest ARHD-0058 від 11.11.2024 № 624, результат якого 0,52 проміле (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду 0,52 проміле (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2025, де зазначено, що огляд не проводився (а.с. 6); висновком медичного огляду №36б КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради від 11.11.2024, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7); актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №36б від 11.11.2024 (а.с. 49);відеозаписом обставин події (а.с. 14), з якого убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт зупинки його працівниками поліції та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо апеляційних доводів про те, що лікар медичного закладу не пройшов тематичне навчання, то апеляційний суд зазначає наступне, відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Зі змісту відповіді та доданого до листа посвідчення № 2023-1205-30.06.-22 про проходження тематичного удосконалення лікарем, який проводив медичний огляд ОСОБА_2 у 2023 році проходив тематичне удосконалення з 26.06.2023 по 30.06.2023 на циклі семінарів з питань проведення попередніх та періодичних та позачергових психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, а відтак є кваліфікованим (а.с .40, 42).

Твердження захисника, що огляд медичним приладом проводила медична сестра в супереч Інструкції, не є слушними, оскільки відповідно до п.п. 3, 5 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності), а заборони щодо надання особі, яка проходить огляд спеціального технічного засобу, в даному випадку алкотестера Алкофора 307 медичним персоналом (медичною сестрою) Інструкція не містить, оскільки огляд проводить саме лікар і він за результатами огляду складає акт медичного огляду та висновок.

Суд звертає увагу на те, що заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних даних, тому підстав не брати до уваги результати огляду, який проведений фахівцем, в суду немає.

Разом з тим, порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, під час огляду ОСОБА_1 не встановлено.

Інші доводи захисника, такі як те, що вимірюваний пристрій не пройшов обов`язкової перевірки не знайшли свого підтвердження, оскільки як убачається із надісланих КНП «Андрушівська міська лікарня» АМР на запит суду першої інстанції листа від 12.03.2025 №154 та доданого до нього копії Свідоцтва від 17.11.2023 № П/1132/Щ про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Алкотестер Алкофор 307», яким проводилося освідування ОСОБА_1 .. Дане свідоцтво чинне до 17.11.2024, тобто на момент використання даного приладу - строки технічного обслуговування не пройшли (а.с. 40, 41).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, доходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Остапчука Ігоря Валентиновича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь