КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4806/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Коноваленко Єлизавети Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №719020 від 24 липня 2024 року, ОСОБА_1 24 липня 2024 року о 21 годині 15 хвилин здійснював рух на транспортному засобі Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 04 вересня 2023 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №557/1215/23 був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 5 років. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на п`ять років. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Коноваленко Є.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, у зв`язку з чим був позбавлений можливості реалізувати право на захист, передбачене статтею 268 КУпАП. Суд розглянув справу без його участі, не забезпечив змагальності сторін та не перевірив достовірність наданих поліцією доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не підтверджується жодними іншими доказами, зокрема на відеозаписі відсутній сам факт руху автомобіля, що є обов`язковим елементом складу правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Суд першої інстанції послався на постанови про попередні притягнення скаржника до адміністративної відповідальності, однак ці документи відсутні у матеріалах справи.

Зазначена у протоколі постанова ЕНА 2674089 не свідчить про повторність вчинено правопорушення за статтею 126 КУпАП, оскільки її було винесено за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Крім того, приєднані до матеріалів справи постанови про накладення адміністративного штрафу ЕАТ №8009027, постанова Гощанського районного суду Рівненської області не містять інформацію про сплату штрафу чи примусове стягнення штрафу.

Уважає, що вказані докази не можна визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Таким чином, суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винним, не з`ясувавши всіх обставин справи та не перевіривши достовірність доказів.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що скаржник не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримав 08 серпня 2025 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП.

В судове засідання призначене на 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та його захисниця - адвокат Коноваленко Є.О. не з`явились. Від адвоката Коноваленко Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено.

У судове засідання 11 листопада 2025 року учасники справи не з`явились. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебування у робочому відрядженні. При цьому, доказів перебування у відрядження до поданого клопотання заявником не надано.

Захисник Коноваленко Є.О. про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Ураховуючи положення статті 294 КУпАП, апеляційний суд ухвалив розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд робить висновок, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 повідомлявся про судове засідання у справі шляхом направлення судової повістки за адресою АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять відомостей про вручення судової повістки.

Із змісту оскаржуваної постанови убачається, що така прийнята за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно даних супровідного листа №752/17094/24 від 26 вересня 2024 року копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року та відомості про платіжні реквізити для оплати штрафу та судового збору направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про вручення копії постанови.

Ураховуючи відсутність відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, відсутність відомостей про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови апеляційний суд з метою забезпечення права на оскарження судових рішень, суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою по суті, суд зазначає про таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком "Діти"; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про перевезення небезпечних вантажів" (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -

тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №719020 від 24 липня 2024 року, ОСОБА_1 24 липня 2024 року о 21 годині 15 хвилин здійснював рух на транспортному засобі Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 04 вересня 2023 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №557/1215/23 був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 5 років. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР України (а.с. 1).

Згідно даних постанови ЕАТ №8009027 від 24 жовтня 2023 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2023 року у справі №557/1215/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800,00 гривень (а.с. 3).

Згідно даних постанови ЕНА №2674089 від 24 липня 2024 року на ОСОБА_3 накладено стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Із змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 24 липня 2024 року о 21:34 годині у м. Києві, площа Либідська, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 (а.с. 4).

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення долучено відеозапис із нагрудних бодікамер працівник поліції тривалістю 47 хвилин. На долученому відеозаписі зафіксовано процедуру складання відповідних матеріали та спілкування інспектора із ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині відсутності доказів повторності вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно пункту 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».

Крім того, у пункті 5 розділу VII згаданої вище Інструкції також зазначено, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте у справі рішення.

З урахуванням викладеного, можна зробити такий висновок: при встановленні такої кваліфікуючої ознаки як повторність відправною датою є дата першого і наступного винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

Із змісту складеного протоколу убачається, що ОСОБА_1 24 липня 2024 року о 21 годині 15 хвилин здійснював рух на транспортному засобі Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 04 вересня 2023 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №557/1215/23 був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 5 років. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР України (а.с. 1).

04 вересня 2023 року Гощанським районним судом Рівненської області у справі № 557/1215/23 прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

24 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАТ/8009027 за частиною 4 статті 126 КУпАП, а саме керування ТЗ Mazda р.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування ТЗ, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн. (а.с. 2).

Відтак, наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення за частиною 4 статті 126 КУпАП, отже працівниками поліції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля Lexus ES 350, д.н.з. НОМЕР_1 , з якого з місця водія вийшов ОСОБА_1 та на запитання працівника поліції «чого здійснюєте рух по смузі» ОСОБА_1 відповів «треба було об`їхати терміново, на роботу не встигаю» (а.с. 4).

Із переглянутого відеофайлу убачається, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції жодного разу не зазначав про те, що транспортним засобом він не керував.

Крім цього, постановою ЕНА №2674089 від 24 липня 2024 року на ОСОБА_3 накладено стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Із змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 24 липня 2024 року о 21:34 годині у м. Києві, площа Либідська, керуючи транспортним, засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21.

Відомостей про оскарження вказаної постанови, зокрема з підстав не керування транспортним засобом 24 липня 2024 року о 21 годині 34 хвилин у м. Києві, площа Либідська скаржником не надано.

Крім цього, суд приймає до уваги, що ознайомлюючись із змістом складеного протоколу, ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень щодо його змісту, зокрема, з підстав не керування транспортним засобом.

Отже, установлені обставини спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині, які слід розцінювати як суб`єктивну позицію апелянта, обрану ним способом захисту своїх інтересів у суді апеляційної інстанції.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, апелянтом не надано.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі апеляційним судом не установлено.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Коноваленко Єлизаветі Олександрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Коноваленко Єлизавети Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК