Справа №516/423/25
Провадження №3/516/96/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 рокум.Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Ширінська О.Х., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

16.10.2025, о 13 годині 55 хвилин, в місті Теплодар, Одеської області, по вул. Зеленій, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Беларусь» ВL -105, з причепом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, не розбірлива мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис нагрудної бодікамери № С221425, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що управляв мотоблоком, рухався по дорозі у бік своєї дачі. Вважає, що працівники поліції безпідставно його зупинили, при цьому не повідомили причину зупинки. Мотоблок, на його переконання, не є транспортним засобом, тому відмовився від проходження тесту на алкогольне сп`яніння. Вважає свої дії правомірними, а складений відносно нього протокол, незаконним.

Незважаючи на невизнання своєї вини та складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина доводиться дослідженими судом доказами у їх сукупності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484998 від 16.10.2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблоком «Белорусь» BL -105 з причепом у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився.

Згідно відеозапису з бодікамери № С221425, доданого до протоколу, слідує, що ОСОБА_1 , було зупинено на дорозі загального користування, під час керування мотоблоком з причепом. В ході розмови із працівником поліції, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю, при цьому неодноразово зазначав, що працівники поліції зупинили його безпідставно, заперечував, що мотоблок є транспортним засобом, відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та від проходження огляду у медичному закладі.

З направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2025 слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Відповідно до інформації, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія 21.04.1998 року, по наявним базам даних, впродовж року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 р. пунктом 2 розділу І передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з пункту 3 розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби).

Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(заклад охорони здоров`я).

Частинами 2-4 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Доводи порушника відносно того, що мотоблок «Белорусь» BL-105 не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч. 6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. належать до категорії «А1».

Згідно із ч. 8 ст. 121КУпАП під транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом.

Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначене, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за ст. 130 КУпАП.

При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Відповідно до роз`яснень Верхового Суду, викладених в постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 у денну пору доби, перебуваючи на водійському сидінні мотоблоку «Белорусь» здійснював рух та був зупинений працівниками поліції.

Зазначені обставини, переконливо свідчать про те, що в даному випадку мотоблок не використовувався за призначенням - для обробки землі оператором, який у піший спосіб рухається по землі, а був застосований як механічний транспортний засіб, оскільки приводився в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, здійснював рух по автодорозі, а ОСОБА_1 виконував функції водія.

Зважаючи на викладене, мотоблок «Белорусь», яким керував ОСОБА_1 , в момент вчинення правопорушення проводився в рух за допомогою двигуна, він був спеціально облаштований, після внесення змін в конструкцію, та став призначений для перевезення людей і вантажу, а тому є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП.

Відповідно до довідки САП Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 має посвідчення на право керування ТЗ серії НОМЕР_1 від 21.04.1998 категорії «В».

Згідно ст. 283 КУпАП постанова має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При призначенні адміністративного стягнення, враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, а тому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУПАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі встановленому законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 24, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 252, ст. 252, ст. 266, ст. 284, ст. 289 КУпАП, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн. (шість сот п`ять гривень 60 коп.).

Строк, з якого порушник вважається підданим адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, починається з моменту вилучення у нього посвідчення водія.

Виконання даної постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами доручити Одеському районному управлінню № 2 ГУНП в Одеській області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. (реквізити для сплати https://td.od.court.gov.ua/sud1530/gromadyanam/tax_dsa/)

Згідно ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: О.Х. Ширінська