Провадження № 3/204/2609/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець, громадянки України, працевлаштованої ТОВ «Днепрком» на посаді економіста, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 861582 від 23 жовтня 2025 року, 15 жовтня 2025 року о 08 годині 49 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою повідомив неправдиву інформацію на спецлінію «102», а саме про факт гвалтування, однак не досяг віку адміністративної відповідальності на момент скоєння адміністративного правопорушення, чим порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що її син не телефонував на лінію «102». Натомість, на лінію «102» телефонувала його однокласниця ОСОБА_3 . За адресою, яка зазначена у протоколі, а саме м. Дніпро, вул. Чечелівська, буд. 4 «а», знаходиться школа.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 було долучено наступні документи: рапорт відділу поліції № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області; письмові пояснення ОСОБА_4 від 15 жовтня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 жовтня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 23 жовтня 2025 року.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Згідно з нормами ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час судового розгляду суддею були досліджені письмові пояснення ОСОБА_2 від 23 жовтня 2025 року, відповідно до яких останній повідомив, що 15 жовтня 2025 року зранку він пішов до Дніпровської гімназії № 51, після першого уроку вони перебували у коридорі школи. Його однокласниця ОСОБА_5 спілкувалась із кимось по телефону і в цей час викрикнула: «Дружина ґвалтує дітей прямо у школі». Через деякий час до їхнього класу зайшла класний керівник з поліцією та з`ясовували хто зробив виклик на спецлінію «102» та повідомив про факт зґвалтування. Після цього вони розповіли класному керівнику та поліції про подію, яка трапилася.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 15 жовтня 2025 року вбачається, що вона працює вчителем у гімназії № 51, за адресою м. Дніпро, вул. Чечелівська, буд. 4 «а», та може повідомити, що 15 жовтня 2025 року близько 09 години 00 хвилин їй стало відомо про те, що її учениця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зробила виклик на лінію «102» зі свого номеру телефону НОМЕР_1 та повідомила про зґвалтування, після чого до школи було викликано її матір.

Згідно рапорту відділу поліції № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що від 15 жовтня 2025 року, в ході перевірки було встановлено, що виклик поліції здійснила дитина ОСОБА_6 , учениця 5 класу, яка хотіла налякати однокласника, щоб не бешкетував.

Таким чином, дослідивши всі долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 861582 від 23 жовтня 2025 року, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки під час судового розгляду не було встановлено доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, що призвело до вчинення малолітнім ОСОБА_2 правопорушення, а в діях малолітнього ОСОБА_2 відсутній склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суддя приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на її користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, не може вважатись достатнім та належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Даний висновок судді зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суддя виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя О.О. Некрасов