Справа № 302/550/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря Форкош Е.Р., захисника адвоката Качайла А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Рішко С.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістот п`ять гривень) грн. 60коп.

Відповідно до постанови, - ОСОБА_1 22 квітня 2025 року близько 20:30 год в селищі Міжгір`я по вулиці Заводській керував транспортним засобом Фольксваген Каравелле, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря, результат огляду становив 1,35 проміле, чим порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння й вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Рішко С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та перебував у ньому як пасажир, а керувала транспортним засобом його дружина. Вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом, то всі подальші дії уповноважених осіб, зокрема, вимога щодо проходження огляду є незаконними.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Качайла А.І., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №3089800 від 22 квітня 2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 22.04.2025 в якому зазначено ознаки сп`яніння та відомості про результати проведеного огляду ОСОБА_1 1,35 проміле. Відомості щодо результатів огляду зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.04.2025.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4560255 від 22.04.2025 того дня ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за допущене порушення п. 9.2. а. Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5). Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.05.2025 постанова про накладення адміністративного стягнення від 22.04.2025 була скасована й провадження в зазначеній справі було закрито.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», як такі, що свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом.

Крім того, як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, слідує за транспортним засобом та за допомогою ввімкненого проблискового маячка синього кольору зупиняє автомобіль, але хто знаходився за кермом автомобіля поліцейськими не зафіксовано.

На відеозаписі взагалі не зафіксовано особу водія, яку можливо ідентифікувати.

Тобто, працівниками патрульної поліції неналежним чином встановлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адресу її місця проживання, та інші обставини, які мають істотне значення для розгляду справи.

Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Таким чином, відеозаписом обставин події у повній мірі підтверджені доводи апелянта про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Рішко С.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП- скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага