Справа № 734/1278/25 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/911/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М.,з участю захисника - Полянської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Полянської К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 01 березня 2025 року, в 00 год 05 хв., на 2 км автодороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ в с. Кіпті, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110270, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху

Не погодившись із рішенням суду, захисник Полянська К.В. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову місцевого суду як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом, оскільки відомості протоколу містять дані щодо двох нагрудних камер, дане відео є змонтованим з різних файлів і не є автентичним. На думку апелянта, процедура проходження огляду ОСОБА_1 була порушена, оскільки останній не мав будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду. Вказує, що її підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у даній ситуації мала місце провокація працівниками поліції ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що у поліцейських не було підстав і для проведення поверхневого огляду як присутніх осіб, так і автомобіля, крім того поверхневий огляд проводився без залучення свідків. Також вказує, що працівники поліції повинні були зупинити проведення буд-яких дій під час повітряної тривоги. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Полянської К.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259184 від 01.03.2025, ОСОБА_1 , 01 березня 2025 року, в 00 год. 05 хв., на 2 км автодороги М-02 Кіпті-Глухів-Бачівськ в с. Кіпті, керував транспортним засобом ЗАЗ 110270, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

Крім того, викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «вину визнаю», що підтверджує його згоду.

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Під час перевірки документів та спілкування з водієм, поліцейськими виявлено в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, які йому були озвучені. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився. Після цього, працівником поліції йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та був складений адміністративний протокол. Під час поверхневого огляду у водія виявлено порошкоподібну речовину, що, як з`ясовано у ОСОБА_1 у судовому засіданні місцевого суду, була наркотичним засобом, за зберігання якого його надалі притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Сторона захисту наголошує, що у поліцейських не було підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

Водночас, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п. 4 названої Інструкції.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується як змістом протоколу, так і даними з відеофайлів, мали підстави пропонувати останньому пройти огляд.

Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з пунктом 12 вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, працівники поліції діяли відповідно до вимог закону та після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння запропонували останньому пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився.

Твердження апелянта про те, що в даній ситуації мала місце провокація ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, з якого слідує, що на пропозицію працівника поліції пройти в медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився.

Крім того, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час відмови останнього від проходження огляду, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції апелянт не надав, тому такі доводи необхідно оцінювати критично.

Доводи захисника про те, що відеозапис наданий працівниками патрульної поліції як додаток до протоколу є цілісним та єдиним файлом, однак відомості протоколу місять дані щодо двох нагрудних камер, а тому відео є змонтованим, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Аналіз переглянутого відеозапису свідчить про те, що за своїм змістом наявні відеозаписи відображають реальний перебіг подій, не викликають сумнівів в їх достовірності та підтверджують відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні. Крім того, відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на незаконність зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Також, як убачається з відеозапису та матеріалів справи, підставою зупинки було порушення ОСОБА_1 комендантської години. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Твердження сторони захисту, що огляд водія відбувався під час повітряної тривоги, є непереконливими, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено заборони проведення такого огляду, тим більше, що і сам ОСОБА_1 не наполягав на застосування до нього заходів безпеки з вказаних підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Полянської К.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний