Номер провадження: 33/813/2031/25
Номер справи місцевого суду: 512/521/25
Головуючий у першій інстанції БРОСТОВСЬКА Н. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Козлової В.А.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

адвоката Болотських Альбіни Юріївни, представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Болотських Альбіни Юріївни, представника ОСОБА_1 на постанову Савранського районного суду Одеської області від 01 липня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Савранського районного суду Одеської області від 01 липня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вищевказану постанову суду адвокат Болотських А.Ю., представник ОСОБА_3 23 вересня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та надіслати справу на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Болотських А.Ю., представник ОСОБА_3 зазначила, наступне.

Розгляд справи відбувся без участі потерпілої, в наслідок чого, вона не мала можливості надати пояснення щодо вчинення відносно неї домашнього насильства.

В судовому рішенні викладені обставини, які не відповідають дійсності, а саме те, що із заявою до поліції звернулася не потерпіла ОСОБА_3 , а її мати.

Крім того, апелянт зазначила, що нею надані висновки психологів, щодо її психологічного стану, а також дитини - ОСОБА_4 , зокрема дитячим психологом не рекомендується перебування дівчинки в одному помешканні з батьком.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання яке призначене на 19 листопада 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , а також його захисник адвокат Дулдієр О.А. не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 105).

Суд, вважає за необхідне розглядати дану справу без участі ОСОБА_2 , а також його захисника, які були сповіщені належним чином, враховуючи короткий строк розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , а також її представника адвоката Болотських А.Ю., свідка ОСОБА_5 ,перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №705179 від 25 червня 2025 року, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , протягом останніх трьох місяців вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, а саме обзивав нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП виходив з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано дату та час вчинення адміністративного правопорушення, а також у зв`язку з відсутністю свідчень самої потерпілої, оскільки до поліції звернулася не вона особисто, а її мати.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 червня 2025 року сектором поліцейської діяльності №2, відділу поліції №1, Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області зареєстровано заяву, яка підписана ОСОБА_3 , та у якій вона просила вжити усіх належних заходів для припинення вчинення щодо неї домашнього насильства з боку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

До заяви було прикладено пояснення, які підписані ОСОБА_3 , щодо події яка сталася за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

І заяву, і пояснення, які підписані ОСОБА_3 , до поліції було подано ОСОБА_5 , яка є матір`ю заявниці ОСОБА_3

10 червня 2025 року ст. лейтенантом поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області Тритяк Т.В. було відібрано пояснення у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

20 червня 2025 року ст. лейтенантом поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області Тритяк Т.В. було відібрано пояснення у ОСОБА_5 , яка є матір`ю заявниці ОСОБА_3 (а.с. 9).

25 червня 2025 рокуст. лейтенантом поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області Тритяк Т.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №705179 (а.с. 2).

30 червня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №705179 разом з доданими матеріалами надійшов до суду.

01 липня 2025 року судом першої інстанції розглянуто справу та винесено постанову.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу без участі потерпілої ОСОБА_6 .

Більш того, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази сповіщення ОСОБА_6 про розгляд справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Судом першої інстанції при розгляді справи, поза увагою залишилась та обставина, що згідно з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом при розгляді справи були порушені норми процесуального права, та справа судом першої інстанції була розглянута за відсутності належного сповіщення ОСОБА_6 ,що є безумовною підставою для скасування постанови.

Крім того, слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) пояснила, що саме вона писала заяву та пояснення до поліції, які особисто підписала.

З урахуванням несповіщення ОСОБА_6 про дату судового засідання, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про те, що ОСОБА_6 не зверталась до поліції та не надавала ніяких пояснень.

Також, апеляційний суд не погоджується з висновком районного суду про те, що зазначення в протоколі про те, що правопорушення відбувалося «протягом останніх трьох місяців» є ознакою відсутності дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, та є недоліком протоколу, з огляду на те, що правопорушення може бути триваючим.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі, однак з інших мотивувань, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Апеляційний суд зауважує, що норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

- фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

- психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу наведених норм права, вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.

Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Самі по собі, конфліктні стосунки та вживання нецензурної лексики, не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №705179 від 25 червня 2025 року, складений щодо ОСОБА_2 не містить відомостей про наслідки, настання яких є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є колишнім подружжям. Мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час між ними склалися неприязні відносини та наявний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 хоче бачитися зі своєю донькою.

З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 можна зробити висновок, що конфлікт взаємний, продовжується тривалий час, що не можна трактувати як вчинення насильства в сім`ї.

ОСОБА_1 надала до суду апеляційної інстанції висновок психолога щодо її стану, який зроблено на підставі бесіди.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_2 постійно вживав нецензурну лексику, та не випускав її доньку з будинку, однак апеляційний суд вважає даного свідка зацікавленою особою, якій все відомо саме зі слів дочки, однак те, що вона сама бачила та чула, суд вважає таким, що не може бути прийнято з підстав того, що саме ОСОБА_5 звернулась до поліції надавши заяву та пояснення написані її донькою.

Інших незаінтересованих осіб, які були б очевидцями подій вчинення домашнього насильства психологічного характеру з боку ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Отже, викладена в протоколі фабула в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок, як про подію адміністративного правопорушення, так і про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката Болотських А.Ю. з приводу висновку психолога, щодо психологічного стану дитини - ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено за ч.1 ст.173-2 КУпАП. відносно потерпілої ОСОБА_3 , а діяння, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи це відповідальність, яка передбачена ч.2 ст. 173-2 КупАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційний суд, вважає, що постанову Савранського районного суду Одеської області від 01 липня 2025 рокуслід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Болотських Альбіни Юріївни, представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 01 липня 2025 року скасувати. Прийняти нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева