Справа № 387/1823/25
Номер провадження по справі 3/387/908/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Зибіної С.В.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КпАП України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.11.2025 о 10 годині в селищі Добровеличківка по вул.Незалежності, 144, керував мотоциклом Shineray д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом та полісу страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а та п. 2.1.ґ ПДР України відповідно.

ОСОБА_1 в присутності законного представника матері ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Крім того повідомив, що він отримав травму ноги як потерпілий у зв`язку із ДТП. На даний час він навчається в школі в 11 класі та не працює. У вчиненому розкаюється та повідомив, що більше не буде сідати за кермо.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно купили сину мотоцикл Shineray, але лише за умови, щоб він їздив на ньому з 18 років після отримання відповідного посвідчення водія. Про те, що син їхав за кермом, на той момент вона не мала відомостей.

У судовому засіданні суд роз`яснив ст.268 КпАП України та ст.63 Конституції України, ОСОБА_1 та його законний представник жодних клопотань не заявляли. Суд вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив наявні докази у справі та дійшов до таких висновків .

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.126 КпАП України, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно п.2.1ґ ПДР України, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч.2 ст.126 КпАП України настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд дослідив матеріали адміністративних справ та дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 встановлена, доведена і підтверджується зібраними у справах доказами, а саме: відомостями, що є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513846 від 15.11.2025 за ч. 2 ст. 126 КпАП України; копією протоколу серії ЕПР 1 №513857 від 15.11.2025 за ч. 1 ст. 126 КпАП України; відомостями, що є в рапортах від 15.11.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 15.11.2025; копією паспорта серії НОМЕР_3 від 03.01.2024; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 29.09.2009; довідками з КНП «Добровеличківська лікарня» №301/01-15 від 18.11.2025, 310/01-15 від 20.11.2025; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №513754 від 15.11.2025 за ст. 124 КпАП України; схемою місця ДТП від 15.11.2025; фото таблицею; довідкою начальника ВП №2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області № від 17.11.2025; відомостями, що є в рапортах від 17.11.2025; відеозаписами на DVD- дисках.

Відповідно до статті 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.2 ст.126 КпАП України повністю доведеною.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП України).

Згідно ст. 12 КпАП України, встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КпАП України до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139,частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу у виді попередження.

Станом на день вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме 15.11.2025, останній не досяг віку 18 років.

Враховуючи конкретні обставини справи, відомості про ОСОБА_1 , який раніше порушень правил дорожнього руху не вчиняв, його щире розкаяння та усвідомлення негативних наслідків правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 навчається в 11 класі та не заробляє власних коштів, суд вважає за необхідне накласти на нього захід впливу у виді попередження.

А відтак, оскільки захід впливу - попередження не є адміністративним стягненням, з неповнолітнього ОСОБА_1 не підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 24-1, 33-36, 126, 221, 245, 276-280, 283-287 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

На підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України об`єднати справи про адміністративні правопорушення за № 387/1823/25 провадження № 3/387/908/25, № 387/1825/25 провадження № 3/387/909/25 в одне провадження та присвоїти їм єдиний номер №387/1823/25 провадження № 3/387/908/25.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 126 КпАП України та застосувати до нього захід впливу відповідно до ст. 24-1 КпАП України у виді попередження.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер