ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2808/25 Справа № 212/2897/25 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Ільчука Д.Ю.,

апеляційну скаргу адвоката Ільчука Д.Ю., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 жовтня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 08 березня 2025 року о 12:46 годині в м. Кривому Розі по вул. Джона Юза, біля буд. 21, керував транспортним засобом «Hyndai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Ільчук Д.Ю., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 , провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння не були озвучені та не повідомлялись особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, і навіть на відеозаписі патрульні поліцейські ввели в оману самі себе, коли перепитували один у одного с приводу вищезазначених ознак.

Наголошує, що сам ОСОБА_1 заперечує факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Направлення вважає недопустимим доказом, так як воно не містить підпису, щодо його отримання та ознайомлення ОСОБА_1 . Просить врахувати те, що ОСОБА_1 направлення до медичного закладу КП «КБЛНПД» ДОР м. Кривого Рогу, на місці не видавали, відповідно до матеріалів адміністративного правопорушення дані свідчення не спростовані іншими доказами (відеозаписом).

Звертає увагу на те, що відповідно до направлення було встановлено ознаки сп`яніння, які безпосередньо зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, але акту складено не було, що також підтверджується відеоматеріалами, які знаходяться в суді.

Вважає, що таким чином патрульними поліцейськими було порушено порядок огляду на встановлення стану сп`яніння.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено підстави зупинки, не надано докази на підтвердження цього факту та правомірності таких дій.

Звертає увагу, що саме поліцейські попросили ОСОБА_1 переставити транспортний засіб, зафіксувавши факт керування ним. Вважає, що такими діями співробітники поліції, зловживаючи своїм службовим становищем, спонукали ОСОБА_1 до вчинення ним правопорушення, вводячи в оману, навіть тоді коли вони, за їхньою суб`єктивною думкою, вбачали у особи ознаки сп`яніння, не повідомляючи про них особі.

Зазначає, що суду не надано довідку про найменування технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Наголошує, що під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`яснені належним чином права, передбачені ст. ст. 55. 56, 59 Конституції України, що є порушенням вимог п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 року.

З долучених до протоколу доказів, вбачається, що працівниками патрульної поліції здійснювалося фіксування адміністративного правопорушення. Фіксування складення протоколу про адміністративне правопорушення не відбувалось.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні адвокат Ільчук Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді належним чином врахував зазначені вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265759 від 08.03.2025 р.,

-направленням на огляд від 08.03.2025 р., згідно якого у ОСОБА_1 в результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість,

-відеозаписом фіксування вчинення правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 08.03.2025 р. о 12:46 годині транспортним засобом «Hyndai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 . Працівником патрульної поліції повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, встановлені та оголошені ознаки сп`яніння, о 12:52 годині ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що може пройти огляд на стан сп`яніння, але не хоче залишати свій транспортний засіб та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, посилаючись на те, що не може їхати. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 про можливість, протягом 2 годин, самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (13:15 годині).

Апеляційний суд, як і суд 1-ї інстанції, вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі відеозапису подій, що мали місце 08 березня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Доводи сторони захисту щодо визнання відеозапису недопустимим через його небезперервність, ні є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причини зупинки, оформлення адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Вважаю безпідставними доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки, наявні у справі відеозаписи є повними і послідовними, на яких зафіксовані усі ті істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Крім того, вимоги ст. 256 КУпАП не вимагають зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення або додання довідки про найменування технічного засобу, яким здійснювався такий запис. Тому доводи захисника в цій частині є також необґрунтованими.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та законності причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки саме працівники поліції попросили його переставити транспортний засіб, спростовуються дослідженим відеозаписом. Так, сам ОСОБА_1 після зупинки його транспортного засобу та повідомлення працівником поліції про причину такої зупинки, пояснив, що заїхав на Зарічний для справляння фізіологічної потреби (Clip-5, починаючи з 0:00:01). Тому доводи сторони захисту про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд вважає необґрунтованими. Крім того, будь-яких зауважень про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Hyndai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , або щодо незаконних дій працівників поліції, водій ОСОБА_1 не зазначив ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу, ані під час всього спілкування з працівниками поліції. Не надано стороною захисту на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких доказів щодо звернення з цього питання із оскарженням дій працівників поліції.

Натомість, з наданого відеозапису вбачається, що працівником поліції було оголошено ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, наявність яких була встановлена шляхом поверхневого огляду (Clip-5, починаючи з 0:01:37). Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі (Clip-5, починаючи з 0:01:53). ОСОБА_1 чітко відмовився від проходження огляду в установленому порядку, висловивши чітку та однозначну відмову, пояснивши її тим, що він не перебуває в наркотичному сп`янінні (Clip-5, починаючи з 0:02:12).

Крім того, надана захисником під час апеляційного розгляду копія висновку Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» «Дніпропетровської обласної ради» від 13 січня 2025 року №87 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 станом на 13 січня 2025 року не перебував в стані сп`яніння ніяким чином не підтверджує, що він не міг перебувати в стані сп`яніння на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265759 від 08 березня 2025 року. Ба більше, наданий стороною висновок ніяким чином не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння саме 08 березня 2025 року за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265759.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не були роз`ясненні його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України, суд вважає необґрунтованими. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було оголошено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (Clip-5, починаючи з 0:08:47).

Апеляційний суд звертає увагу, що під час складання протоколу особа має право на ознайомлення з ним та внесення своїх зауважень, а також право на захист, яке реалізується в подальшому процесі в суді (ст. 267 КУпАП). Права особи, передбачені статтями 55, 56 Конституції України (право на захист та право на звернення до суду), повинні бути реалізовані під час судового розгляду справи, а не під час складання протоколу. З матеріалів справи вбачається, що як в суді 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, інтереси ОСОБА_1 представляв його захисник адвокат Ільчук Д.Ю. Тому, під час апеляційного розгляду не було встановлено порушення прав ОСОБА_1 на захист.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, наявність або відсутність відповідного направлення на огляд до медичного закладу не впливає на обставини, встановлені під час судового розгляду.

Так, з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Отже, будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції.

З урахуванням наведеного, вважаю такими, що не підтверджуються матеріалами справи апеляційні доводи про визнання недопустимими, недостовірними та неналежними доказів у даній справі.

Отже, законність вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння обумовлена виявленням у цього водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Отже, оскаржена постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст.283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ільчука Д.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 01 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто доадміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин