Справа № 501/4993/25
Номер провадження 3/501/1234/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Яковця Є.О.,

за участю:

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (на даний час м. Чорноморськ) Одеської обл., громадянина України, який не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 755984 від 21 жовтня 2025 року, ОСОБА_2 21 жовтня 2025 року о 21:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису АА № 560835 від 12 жовтня 2025 року а саме: вчинив скандал та штовхав матір ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_2 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

ОСОБА_2 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не прибув, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, письмових заперечень проти протоколу не подав.

За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, у цій справі присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Тому суд вважає можливим розглянути справу без присутності ОСОБА_2 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 , якій були роз`яснені її права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП, пояснила, що 21 жовтня 2025 року о 21:00 год вона повернулася додому з роботи і виявила, що син повикидав її речі зі шкафу на двір. У зв`язку з цим вона не втрималася і почала кричати на сина, після чого син її штовхнув. 12 жовтня 2025 року у них був конфлікт, приїхала поліції і письмово заборонила сину спілкуватися з нею. Він дійсно з нею не спілкувався, хоча і живуть разом у одній квартирі. На даний час вони з сином примирилися, просила його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-8 КУпАП відповідальність настає за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, надала суду такі докази, які були досліджені судом:

- протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини події, речі не вилучалися, є пояснення ОСОБА_2 : «Каюсь більше не повториться»;

- рапорт про надходження повідомлення зі служби «102» про подію: буянить син, викидає речі на вулицю, вживає наркотичні речовини, заявник ОСОБА_1 ;

- заява до поліції ОСОБА_1 , в якій вона зазначає, що її син ОСОБА_2 21 жовтня 2025 року о 21:00 год порушив вимоги термінового заборонного припису, в саме вчинив скандал та штовхав її, на зауваження не реагував;

- копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 12 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_2 , відповідно до кого останньому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- витяг з бази даних Національної поліції України щодо ОСОБА_2 ;

Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Суд відхиляє відомості, які містяться в заяві потерпілої ОСОБА_2 про те, що син вчинив скандал, тобто почав контактувати з нею. Так, з її пояснень, наданих у судовому засіданні безпосередньо суду вбачається, що син з нею не спілкувався усі дні дії заборонного припису. В останній день вона почала його сварити за розкидані речі, тобто саме вона почала з ним контактувати, а не він з нею. Лише після цього він її штовхнув. При цьому, заява ОСОБА_2 не містить відомостей про роз`яснення їй права не давати пояснень та не відповідати на запитання щодо членів своєї сім`ї, а саме - положення ст. 63 Конституції України, відповідно до якої особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо членів сім`ї

При цьому, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, є документом, яким уповноважена особа фіксує обставини правопорушення, тому обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені за допомогою інших доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд (зокрема, пункт 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» та інші), доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що досліджені судом докази у їх сукупності не свідчать безсумнівно про винуватість ОСОБА_2 .

За таких обставин, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________202_ р.