Номер провадження: 33/813/1283/25
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Главацького Ю.А., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Приміча Д.В., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2024 року якою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552954 від 04.10.2023 року, ОСОБА_1 04.10.2023 року о 08:50 год. керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», державні номерні знаки НОМЕР_1 , у м. Одеса, вул. Асташкіна, 1, виїжджаючи з другорядної дороги, був не уважним, не впевнився, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі з лівого боку. Внаслідок дорожнього транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушивши вимоги п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати.

Доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції увагу не звернув та не надав оцінку напрямкам руху учасників події, дорожнім знакам та обстановці ДТП відображеній у схемі, а взяв до уваги виключно пояснення адвоката, які були його власним тлумаченням події, в зв?язку з чим прийняв необґрунтовану постанову.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, вважаю, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без його участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Приміча Д.В., який підтримав апеляційну скаргу, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Главацького Ю.А., які заперечували проти апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином та в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552954 від 04.10.2023 року, ОСОБА_1 04.10.2023 року о 08:50 год. керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», державні номерні знаки НОМЕР_1 , у м. Одеса, вул. Асташкіна, 1, виїжджаючи з другорядної дороги, був не уважним, не впевнився, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі з лівого боку. Внаслідок дорожнього транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачено ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3 б «Правил дорожнього руху», для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 16.11 «Правил дорожнього руху», забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 04.10.2023 року він рухався по вул. Асташкіна у м. Одесі, знаходився на другорядній дорозі, пішоходів не було, з обох сторін на дорозі було багато машин та утворилась тянучка. Йому потрібно було повернути наліво в сторону Тираспольської площі, він пригальмував, побачив що його пропускають та почав рух та вже знаходячись на Тираспольській площі відчув удар, швидкість у того хто з ним зіштохнувся була велика. Після удару він знаходився у стані афекту та почав шукати телефон щоб викликати поліцію.

Отже, згідно версії події ОСОБА_1 його автомобіль в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 коли він вже був на Тираспольській площі.

Натомість відповідно до пояснень ОСОБА_2 саме автомобіль ОСОБА_1 в`їхав в нього.

Вказане свідчить про наявність суперечностей в показаннях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі потерпілий посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінку напрямкам руху учасників події, дорожнім знакам та обстановці ДТП відображеній у схемі, а взяв до уваги виключно пояснення адвоката, які були його власним тлумаченням події, в зв?язку з чим прийняв необґрунтовану постанову.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції зметою усунення вказаних суперечностей, за клопотанням сторони захисту, постановою від 09.04.2024 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було повернуто для належного оформлення до органу, який його склав, з наступних підстав:

- на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2023 не зображено розташування дорожньої розмітки на ділянці дороги, на якій сталась дана дорожньо-транспортна пригода, зокрема кількість смуг руху в кожному напрямку, ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами, та розташування учасників ДТП, напрямок їх руху, згідно смуг руху, відсутні відомості щодо дорожніх знаків в місці скоєння ДТП, дорожньої розмітки;

- із схеми дорожньо-транспортної пригоди, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити напрямок руху транспортних засобів на зображеній ділянці дороги, адже напрямок руху транспортних засобів відображений так, нібито в Україні встановлений лівосторонній рух.

На виконання вищевказаної постанови суду було надано лише рапорт поліцейського УПП в Одеській області, при цьому будь-яких доповнень або уточнень у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2023 року не здійснено.

На підставі вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наявних в матеріалах справи доказів, не можливо поза розумним сумнівом встановити беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи скаржника про те, що суд першої інстанції увагу не надав оцінку напрямкам руху учасників події, дорожнім знакам та обстановці ДТП відображеній у схемі, а взяв до уваги виключно пояснення адвоката, які були його власним тлумаченням події, в зв?язку з чим прийняв необґрунтовану постанову, не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Водночас апеляційний суд констатує, що скаржник належними та достовірними доказами вказані в апеляційній скарзі доводи не підтвердив, під час розгляду справи будь-яких клопотань про долучення, витребування або дослідження доказів, а також про призначення відповідної судової експертизи у підтвердження наведеної як в письмових поясненнях, так і в апеляційній скарзі позиції не заявляв.

В той же час, в статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають можливість провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За вказаних обставин, враховуючи межі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність того факту, що водієм ОСОБА_1 , який керував 04.10.2023 року о 08:50 год. транспортним засобом «Toyota Prius», державні номерні знаки НОМЕР_1 , у м. Одеса, вул. Асташкіна, 1, порушено п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР, та як наслідок правомірно закрив провадження по справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2024, якою відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов