Справа№938/1795/25
Провадження № 3/938/1236/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, згідно даних протоколу водій навантажувача, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КупАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 22.09.2025 о 23 год 25 хв, в складі групи осіб, а саме спільно з іншою особою, щодо якої складено окремий протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку прикордонного знаку 415, та був виявлений прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" в межах прикордонної смуги на відстані 5м від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 22.09.2025 о 23 год 25 хв, на відстані 5 м до лінії державного кордону на напрямку 415 прикордонного знаку, на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонної смуги, під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону України, вчинив злісну непокору вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: не виконав вимогу працівника «стій» та вдався разом з ОСОБА_2 до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ "Про державний кордон України" та п.12 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.185-10 КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП надійшли до суду 28.10.2025, та відповідно до положень ч.2 ст.277 КУпАП, були призначені до розгляду цього ж дня.

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 25.11.2025.

Постановою суду від 25.11.2025 матеріали адміністративних справ об`єднано в одне провадження.

В судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою місця проживання, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та за зареєстрованим місцем проживання, що зазначено у відповіді з ЄДДР.

При цьому, додатково судова повістка про виклик направлялась особі шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , що зазначений ОСОБА_1 в заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, які ним отримано 03.11.2025.

25.11.2025 на електронну адресу суду надійшло повідомлення про вчинення злочину від особи на ім`я ОСОБА_1 , у якому поряд з викладом обставин скоєння злочину щодо його майна, визнано обставини вчинення ним спроби перетину державного кордону України.

Оскільки судом вжито належних заходів щодо сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на участь у судовому засіданні, подання доказів не скористався, а тому, враховуючи, що його участь у розгляді даної категорії справ відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід прийти до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозицією ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає Державний кордон України, та бажає вчинити такі протиправні дії.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державний кордон України», з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони.

Згідно із ч.1 ст.23 Закону України «Про державний кордон України», у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони» Верховинський район Івано-Франківської області включено до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147 «Про прикордонний режим», на виконання вимог Закону України «Про державний кордон України», встановлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Також вказаною постановою встановлено спеціальний прикордонний режим та заборону вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону, в межах земельних ділянок шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів, які надано в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій.

Відповідно до п.п.7,8 Положення про прикордонний режим, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147, громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно ч.1 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 1 ст.185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальніість за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Згідно ч.2 ст. 185-10 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про Державнй кордон України", державні органи, громадські об`єднання, посадові особи, а також громадяни зобов`язані додержувати режиму державного кордону України, виконувати вимоги прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п.12 ст.20 ЗУ "Про Державну прикордонну службу" органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право, серед іншого: вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346610 від 22.09.2025, згідно з яким 22.09.2025 о 23 год 25 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 415 прикордонного знаку на відстані 5 м від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонної смуги, був виявлений гр. України ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991.

Протокол складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень.

В протоколі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що він був виявлений за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії разом з ОСОБА_2 , з метою подальшого працевлаштування в Румунії.

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346611 від 22.09.2025, згідно з яким 22.09.2025 о 23 год 25 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 415 прикордонного знаку на відстані 5 м від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах кприкордонної смуги, був виявлений гр. України ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ "Про державний кордон України" від 04.11.1991.

В протоколі, ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що мав намір перетнути державний кордон спільно з ОСОБА_1 , з метою подальшого перевезення сім`ї в Румунії. Претензій до ДПСУ не має.

Відеозаписом розміщеним на лазерному диску, долученому до матеріалів справи, на яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що спільно з ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України.

Світлокопією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотанням ОСОБА_1 від 22.09.2025 з якого вбачається, що він визнає свою провину та зауважень не має.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серія ЗхРУ №346612 від 22.09.2025, згідно якого, ОСОБА_1 , 22.09.2025 о 23 год 25 хв, на відстані 5 м до лінії державного кордону на напрямку 415 прикордонного знаку, на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонної смуги, під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону України, вчинив злісну непокору вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: не виконав вимогу працівника «стій» та вдався до втечі разом з ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ "Про державний кордон України" та п.п.12 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

Протокол складено уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без зауважень.

В протоколі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 надав свої письмові пояснення, в яких зазначив, що спільно з ОСОБА_2 при спробі незаконно перетнути державний кордон України з Румунією вдався до втечі. Претензій до ДПСУ не має.

Копією протоколу про адміністративне правопорушення серія ЗхРУ №346613 від 22.09.2025, згідно з яким 22.09.2025 о 23 год 25 хв, на відстані 5 м. до лінії державного кордону на напрямку 415 прикордонного знаку, на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонної смуги, під час затримання за спробу незаконного перетинання державного кордону України, ОСОБА_2 вчинив злісну непокору вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: не виконав вимогу працівника «стій» та вдався до втечі разом з ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ "Про державний кордон України" та п.п.12 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу України».

В протоколі, ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що спільно ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, а саме вдався до втечі при спробі незаконного перетину державного кордону України. Претензій до ДПСУ не має.

Відеозаписом розміщеним на лазерному диску, долученому до матеріалів справи, на яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що спільно з ОСОБА_2 при спробі незаконно перетнути державний кордон України не виконав розпорядження прикордонників.

Світлокопією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотанням ОСОБА_1 від 22.09.2025 з якого вбачається, що він визнає свою провину та зауважень не має.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

За таких обставин, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме, у спробі незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, у групі осіб та за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, а саме у злісній непокорі законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчиненій у групі осіб, доведена.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст. 185-10 КУпАП, та з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку за ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З приводу додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, слід зазначити, що до матеріалів справи не долучено доказів, які б вказували на те, що у ОСОБА_1 їх було вилучено.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст.ст.9,24,27,36,40-1,185-10,204-1,245,247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста неоподатковуваних мінімумів) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ОСОБА_1 накласти остаточне адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Верховина/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009056, код класифікації доходів бюджету 21081100, для зарахування надходжень: «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Верховина/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009622, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, пункт 5.

Суддя: Андрій БУЧИНСЬКИЙ