Провадження № 3/127/7490/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , завідувача сектору Гніванського бюро правничої допомоги Вінницького відділу надання безоплатної правничої допомоги Центрально-Західного управління надання безоплатної правничої допомоги Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №746 від 07.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , будучи на посаді заступника директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин 07.02.2024 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2021). Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №747 від 07.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , будучи на посаді заступника директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин 07.02.2024 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2022). Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №748 від 07.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , будучи звільненою 01.08.2024 року з посади заступника директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги у Вінницькій області, являючись згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин 03.06.2025 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2024). Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області ДСР НПУ за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши всі обставини справ в їх сукупності, суд дійшов висновку, про доцільність об`єднання в одне провадження справ №127/35901/25, №127/35903/25, №127/35907/25, оскільки вказані справи розглядаються одним і тим же судом та відносно однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 . При цьому, об`єднаній в одне провадження справі, слід присвоїти №127/35901/25.

Прокурор вінницької окружної прокуратури Кожухар В.В. в судовому засіданні надав письмовий висновок, а також зазначив, що посилання ОСОБА_2 на те, що вона не була обізнана з необхідністю вчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, а також на те що їй не повідомили про таку необхідність працівники відділу кадрів за місцем роботи, є безпідставною та не обґрунтованою, оскільки ОСОБА_2 , відповідно до чинного законодавства зобов`язана була подати такі декларації, тобто це її прямий обов`язок і не знання вимог закону не звільняє її від відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 , вчинила вказані правопорушення вперше і раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, необхідним та достатнім адміністративним стягненням для ОСОБА_2 буде адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., а також просив стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій зазначила, що підтримує свою правову пропозицію надіслану суду у клопотанні про закриття провадження у справі та додаткових письмових поясненнях.

Клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_2 мотивує тим, що з березня 2019 року по даний час вона перебуває у черговій декретній відпустці, протягом цього часу вона тричі перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, а саме, з народженням дітей 24.06.2019 року, 06.06.2022 року та 15.06.2024 року.

Під час декретної відпустки, у зв`язку з реорганізацією Регіонального центру та ліквідацією займаної посади, 01.08.2024 року ОСОБА_2 було переведено на посаду заступника начальника Гніванського бюро правничої допомоги. Під час декретних відпусток вона не мала доступу до робочого місця та контакту з колегами, а також не слідкувала за змінами у законодавстві. Кадрові працівники не повідомили про відновлення необхідності подання декларацій посадовими особами у 2024 році і встановлення перехідного періоду для подання декларацій за минулі роки до 31.01.2024 року.

Крім того, ОСОБА_2 у клопотанні та додаткових письмових поясненнях зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази проведення належної перевірки та беззаперечного встановлення факту несвоєчасного подання нею декларацій за 2021, 2022 роки без поважних причин. До Управління стратегічних розслідувань надішли матеріали від НАЗК лише щодо можливого порушення нею законодавства у зв`язку з неподанням щорічної декларації за 2024 рік. У повідомленні НАЗК зазначено виключно про встановлення факту неподання декларації за 2024 рік. У матеріалах справи містяться відомості про послідовність дій ОСОБА_2 як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування» однак лише за період з 01.01.2025 року по 03.06.2025 року. Будь-які дані щодо її дій під час подання декларацій за 2021, 2022 роки у матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_2 у клопотанні про закриття провадження та додаткових письмових поясненнях зазначає також про те, що протоколи про адміністративні правопорушення №746, №747 від 07.11.2025 року не є доказами вчинення правопорушень, а лише фіксують інформацію на підставі зібраних уповноваженою особою даних. Тому просила суд закрити провадження у справі за протоколами №746, №747 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень у її діях.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 748 від 07.11.2025 року, ОСОБА_2 пояснила, що у кінці травня 2025 року вона отримала лист від НАЗК з повідомленням про факт неподання декларації за 2024 рік. Відразу після цього вона увійшла до персонального кабінету для подання декларації, що вбачається з наданих роздруківок поетапних дій у кабінеті. Однак ОСОБА_2 необхідно було отримати відомості від чоловіка про його доходи, а саме відомостей з роботи про виплачену заробітну плату та інші виплати. Тому, повністю заповнити і подати декларацію вона змогла саме 03.06.2025 року. Свою вину у вчиненому правопорушенні за протоколом № 748 від 07.11.2025 року ОСОБА_2 визнає та не заперечує обставин викладених у ньому. Однак просить суд врахувати той факт, що вона допустила даний проступок внаслідок того, що була впевнена, що після її переведення вона не повинна подавати щорічну декларацію, оскільки зайняла посаду, що не передбачає здійснення декларування доходів особи. Також це було пов`язано з великим навантаженням у вихованні трьої маленьких дітей віком 5 років, 2 роки та 11 місяців. Просила врахувати її щире каяття, ту обставину, що до адміністративної відповідальності притягується вперше, відсутність від вчиненого шкоди суспільству, правам та свободам приватних осіб та те, що станом на теперішній час вона переведена з роботи, пов`язаної з необхідністю подання декларацій. З огляду на зазначене, просить звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за фактом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, викладеному у протоколі № 748 від 07.11.2025 року, на підставі ст. 22 КУпАП через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

З`ясувавши думку прокурора Вінницької окружної прокуратури Кожухара В.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що такі дії ОСОБА_2 за протоколами про адміністративні правопорушення №746, №747 від 07.11.2025 року слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_2 у вчинених правопорушеннях за протоколами про адміністративні правопорушення №746, №747 від 07.11.2025 року підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення №746, №747 від 07.11.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2025 року; повідомленням НАЗК від 11.04.2025 року про обставини, що можуть свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією; роздруківками з Єдиного державного реєстру декларацій, поданих ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім адміністративним стягненням для ОСОБА_2 , буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №748 від 07.11.2025 року за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд дійшов таких висновків.

Згідно з роз`ясненнями НАЗК до посадових осіб юридичної особи публічного права в п.п. 6 п. 26-1 розділ ІІ належать: керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар юридичної особи публічного права.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю і у неї виник обов`язок подання щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за 2024 рік) до 01.04.2025 року.

Однак, як вже зазначалось, ОСОБА_2 подала вказану декларацію лише 03.06.2025 року, що фактично нею не заперечується.Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Таким чином, є очевидним, що ОСОБА_2 допустила відповідне порушення Закону та подала декларацію з пропуском встановленого строку. Разом з тим, суд вважає, що порушення строку, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень законів України «Про засади запобігання та протидії корупції», «Про відповідальність юридичних осіб за вчинення корупційних правопорушень», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за корупційні правопорушення» (справа про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) від 06.10.2010 року № 1-27/2010, судом серед іншого проведена думка, що корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватися до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховуванням, розкраданням чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи і яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Тобто, ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_2 , будучи суб`єктом декларування, не ухилялась від декларування та не бажала приховати свої доходи і майно, а допустила помилку у строках подачі декларації. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням, однак отримала інформацію щодо майна ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимозі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП положень ст. 22 цього Кодексу закон не містить.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом № 748 від 07.11.2025 року.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є скоєння особою правопорушення вперше, визнання своєї вини, наявність у ОСОБА_2 дитини віком до одного року, а також перебування на її виховання ще двох малолітніх дітей, а також малозначність правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 172-6, 283-285, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 3, 45 Законом України «Про запобігання корупції»

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 22, 23, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 221, 268, 283-285, 287-294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення № 127/35901/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП об`єднати в одне провадження зі справами про адміністративні правопорушення № 127/35903/25, №127/35907/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та присвоїти їм номер справи № 127/35901/25.

Визнати винною громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , завідувача сектору Гніванського бюро правничої допомоги Вінницького відділу надання безоплатної правничої допомоги Центрально-Західного управління надання безоплатної правничої допомоги Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколами про адміністративні правопорушення №746, №747 від 07.11.2025 року та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення №748 від 07.11.2025 року закрити на підставі ст. 22 КУпАП, в зв`язку з малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: