Справа № 352/2195/25
Провадження № 3/352/928/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з департаменту патрульної поліції УПП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст протоколів про адміністративне правопорушення:

Патрульним поліцейським УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Когутом М.Б. 14 вересня 2025 року складено протоколи про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

- ОСОБА_1 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилин керував автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Клубівці на дорозі Н18 14 км з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналіатора Драгер та в медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

- ОСОБА_1 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилин повторно керував автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Клубівці на дорозі Н18 14 км не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив дане правопорушення (13 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 126 КУпАП), чим порушив пункт 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі-Правила)

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення

ІІ. Рух провадження

19 вересня 2025 року протоколи про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшли до Тисменицького районного суду та призначені до для розгляду по суті на 02 жовтня 2025 року.

02 жовтня 2025 року розгляд справ відкладено на 17 жовтня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

17 жовтня 2025 року розгляд справ відкладено на 03 листопада 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

03 листопада 2025 року розгляд справ відкладено на 24 листопада 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

24 листопада 2025 року в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Стаття 172-20 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом скерування повістки про виклик за місцем його реєстрації, публікації оголошення повідомлень про виклик на сайті судової влади України. Крім того, під час складення протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбуватиметься Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, про що свідчить його підпис.

ОСОБА_1 своїми правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення справи, до суду не надав, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, в зв`язку із чим суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Докази, досліджені під час судового розгляду:

IІІ.1 Письмові докази:

Протоколи про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилин повторно керував автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Клубівці на дорозі НОМЕР_3 км не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив дане правопорушення (13 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 126 КУпАП), чим порушив пункт 2.1а Правил.

Згідно із текстом протоколу за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилин керував автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Клубівці на дорозі Н18 14 км з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналіатора Драгер та в медичному закладі відмовився.

ОСОБА_2 зазначені протоколи отримав, про що свідчить його підпис у графа про роз`яснення прав та обов`язків, ознайомлення зі змістом протоколів та отримання копій протоколів.

Постанова від 14 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог частини першої статті 122 КУпАП за керування 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилина автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 в селі Клубівці на дорозі Н18 14 км зі швидкістю 73 км/годину в межах населеного пункту, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/годину та порушив пункт 12.4 Правил.

Довідка, згідно із якою ОСОБА_1 , згідно даних інформаційного порталу Національної поліції, 11 грудня 2017 року позбавлений права керування рішенням суду. Після позбавлення не набув права керування. 13 липня 2025 року керував транспортним засобом, не маючи права керування та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 КУпАП.

Постанова від 13 липня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог частини другої статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, проведення огляду пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння, запах алкоголя з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 від огляду відмовився

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 вересня 2025 року

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголя з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці

Зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

ІІІ.2. Відеозаписи з бодікамери поліцейського

Відеозапис розпочинається з фіксації поліцейським швидкості автомобіля, ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 , який проїжджає повз нього.

В подальшому поліцейський сідає до автомобіля та рухається за автомобілем ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 .

На 01.13 запису зафіксовано, як з водійського сидіння автомобіля ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 виходить особа, яка в подальшому представляється ОСОБА_1 та надає документи, що посвідчують особу.

На 02.50 запису ОСОБА_1 повідомляє, що у нього була 130 і після того посвідчення водія він не має.

В подальшому на відеозаписі зафіксовано спілкування поліцейських та ОСОБА_1 щодо відсутності у останнього свідоцтва на право керування транспортним засобами.

На 06.40 запису поліцейський звертається до ОСОБА_1 : добре, кажете, що нічого не вживали, готові пройти огляд за допомогою приладу драгер на місці?

Після відмови ОСОБА_1 поліцейський повідомляє, що у випадку відмови все рівно буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 пояснює, що він не пройде.

Далі поліцейський знову пропонує пройти огляд на місці або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 нерозбірливо відповідає.

Далі на 08.01 запису поліцейський повідомляє, що будуть складені матеріали за статтею 130 за відмову від проходження огляду та ознайомлює ОСОБА_1 із його правами, а також повідомляє, що йде оформляти документи.

Після цього на 09.58 запису поліцейський повідомляє, що складатиме протокол, оскільки у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.

V. Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 до 7 років із оплатним вилученням транспортного засобу або без такого, що становить втручання в право особи на володіння майном. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом щонайменше на 5 років становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час за результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку, що особою, уповноваженою на збирання доказів, не надані докази, які б свідчили поза розумним сумнівом, що працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, в зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

V.І щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

щодо керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчиненим повторно

В ході розгляду справи встановлено, ОСОБА_1 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, 14 вересня 2025 року о 11 годині 01 хвилин в селі Клубівці дорога Н18 керував ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив пункт 2.1.а Правил та вчинив повторно протягом року порушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП.

Факт порушення правил дорожнього руху підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме:

-відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також подальшим виходом ОСОБА_1 із водійського сидіння автомобіля;

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відповідною посадовою особою, уповноваженою на складення протоколів про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративне правопорушення;

-постановою від 14 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування тим самим транспортним засобом із перевищенням швидкості за таких обставин, як і в цій справі;

-постановою від 13 липня 2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

-довідкою, згідно із якою ОСОБА_1 13 липня 2025 року притягнутий до відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що згідно із інформацією, розташованою у відкритому доступі на сайті Судова влада України, відсутні відомості щодо оскарження вказаних постанов, а ОСОБА_1 також не надано доказів скасування цих постанов.

Суддя бере до уваги той факт, що вказані пояснення та документи складались у короткий проміжок часу, безпосередньо після події правопорушення, в зв`язку із чим у судді відсутні будь-які сумніви щодо достовірності пояснень, так і відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.1.а Правил визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом, будучи особою,я ка не має права керування транспортними засобами, чим вчинив повторно протягом року порушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, що повністю доведено в суді.

щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо порядку проходження огляду

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, особа може бути притягнута до відповідальності не за будь-яку відмову від проходження огляду, а виключно за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України,

Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є :

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці;

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Таким чином, працівники поліції мають право запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не в будь-якому випадку здійснення зупинки водія, а тільки за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В ході огляду відеозапису не виявлено факту повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про наявність у нього ознак сп`яніння до пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Також на наданом відеозаписі відсутнє повідомлення поліцейського про наявність у нього сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння до повідомлення про складення протоколу

Наявність у працівника поліції підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно із ознаками, зазначеними в пункті 3 Розділу І Інструкції, є виключною підставою для здійснення пропозиції водієві проходження огляду.

Однак поліцейським до висловлювання ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не повідомлялось про наявність у нього сумніві щодо перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, а також не повідомлялось про наявність у водія ознак такого стану.

Про наявність відповідних ознак поліцейським повідомлено вже після роз`яснення прав та прийняття рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, Суд вважає, що особою, яка уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів наявності підстав вважати до повідомлення про складення протоколу, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Враховуючи викладене, за недоведеності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у працівника поліції були відсутні підстави для пропозиції водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що, в свою чергу, свідчить про відсутність пропозиції проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП.

Таким чином, до суду не надані докази, які б свідчили поза розумним сумнівом, що працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, в зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Щодо строків розгляду справи

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регулюється главою 22 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка міститься в главі 23 цього Кодексу, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган виносить постанову по справі.

Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, згідно якої стадія розгляду справи завершується дослідженням доказів та вирішенням клопотань, після чого розпочинається наступна стадія - винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, порядок якої регулюється главою 23 КУпАП.

Таким чином, законодавець розрізняє стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення постанови по справі та стадію оскарження постанови по справі, яка регулюється статтею 24 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Подія, за якою складені протоколи в цій справі, відбулась 14 вересня 2025 року.

Відповідно визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення в цій справі спливає 14 грудня 2025 року та провадження у справі підлягає закриттю, якщо станом на 14 грудня 2025 року розгляд справи про адміністративне правопорушення не буде завершено.

Розгляд справи в цій справі завершено 24 листопада 2025 року після чого Суд перейшов до стадії винесення постанови.

Відповідно, на момент завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення в цій справі не закінчились, в зв`язку із чим підстави для закриття провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП відсутні.

VII. Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Відповідно до статті 22 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 36 кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративне правопорушення передбачені такі види стягнення як штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративне правопорушення передбачені такі види стягнення як штраф в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років

Таким чином, більш серйозним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, в зв`язку із чим Судом накладається стягнення в межах санкції частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

При обранні виду стягнення суддя враховує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 вперше притягається до відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, в зв`язку із чим стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом буде достатнім на мінімальний строк, визначений санкцією статті, а саме 5 років.

Крім того, санкцією частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачено застосування стягнення із оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого

Суддя розуміє, що оплатне вилучення транспортного засобу становить втручання в право ОСОБА_1 на право володіння майном.

В той же час вказане право не є абсолютним та втручання у нього є можливим за умови дотримання критеріїв, передбачених Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із яким ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суддя звертає увагу, що санкція частин п`ятої статті 126 КУпАП передбачає примусове вилучення транспортного засобу, а інтерес суспільства полягає у охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, що є завданням кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до статті 1 цього Кодексу.

ОСОБА_1 , згідно із даними, наявними у відкритому доступі на сайту Судова влада України, притягнутий до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП постановою суду від 21 листопада 2025 року у справі 344/12507/25 за відмову 13 липня 2025 року від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Транспортний засіб, на якому ОСОБА_1 вчиняв правопорушення 13 липня 2025 року та 14 вересня 2025 року, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_1 , який неодноразово протягом короткого періоду часу вчиняв на одному і тому ж транспотному засобі адміністративні правопорушення, в тому числі в стані алкогольного сп`яніння, Суддя вважає, що призначення стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу буде недостатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного статтею 23 КУпАП, в зв`язку із чим стягнення має бути накладено також із оплатним вилученням транспортного засобу, на якому ОСОБА_1 вчинено правопорушення.

За таких обставин, Суддя вважає, що в цій конкретній справі необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення та завданням кодексу України про адміністративні правопорушення буде призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та з оплатним вилучення транспортного засобу.

VIII.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та з оплатним вилученням транспортного засобу ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО