ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3034/25 Справа № 204/6682/25 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Крамного С.С. на постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 22 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Чечелівського районного суду м.Дніпра від 22 жовтня 2025 року, 02 травня 2025 року о 21 годині 35 хвилин у м. Дніпрі по вул. Шинній, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, згідно з висновком КП «ДБКЛПД» ДОР № 1480 від 02 травня 2025 року. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Крамной С.С. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 поліцейськими не було роз`яснено право на захист, передбачений ст.63 Конституції України, відеозапис цього не фіксує, не було названо ознак наркотичного сп`яніння та не зафіксовано порядок їх перевірки, а саме реакції зіниць на світло, тремтіння рук тощо. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення у форматі роздруківки не може бути допустимим доказом фіксації вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в порушення Інструкції №1376 від 06.11.2015 року даний протокол складено в іншій формі, а не на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Крамной С.С. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи. Адвокат надіслав до суду клопотання, у якому просив розгляд апеляційної скарги здійснити без його участі, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно д овстановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, висновком КП ДБКЛПДДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого проведеним 02 травня 2025 року оглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Доводи адвоката Крамного С.С. щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав спростовані матеріалами справи.

Так, з відеозаписів з бодікамер №№ 470459, 470269 вбачається, що працівником поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 його права та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку із роз`ясненням процедури проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та пройшов такий огляд із дотриманням процедури у медичному закладі.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України роз`яснюються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 26 травня 2025 року № 5382/41/19/02-2025 ОСОБА_2 викликався на 09 годину 45 хвилин 06 червня 2025 року до поліцейського взводу №1 роти№2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області приміщення управління патрульної поліції за фактом вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.6), однак за даним викликом не з`явився, працівники поліції були позбавлені можливості роз`яснити йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, процесуальні права та обов`язки. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема, подання апеляційної скарги та надання порушнику можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності, судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що працівниками поліції не було названо ознак наркотичного сп`яніння, оскільки з долученого до матеріалів відеозапису з бодікамери № 470459, 470269 вбачається, що працівником поліції встановлено наявність у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що стало підставою для пропозиції останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння.

Щодо доводів адвоката Крамного С.С. про те, що протокол серії ЕПР1 № 352946 складений без дотримання п. 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року (не на фірмовому бланку), суд зазначає наступне.

Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, пунктом 5 розділу ІV даної Інструкції визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

За наявності технічної можливості після винесення постанови в електронній формі у вигляді стрічки на мобільному логістичному пристрої відображається двовимірний штрих-код (QR-код), що містить інформацію з реквізитами для сплати штрафу.

Таким чином, доводи адвоката Крамного С.С. про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 352946 від 06 червня 2025 року складений не на фірмовому бланку, а відтак не є доказом фіксації вчинення адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу суду та є недоречними.

Будь-які інші доводи апелянта сприймаються судом, як спроба уникнути відповідальності, оскільки об`єктивних доказів, які могли б спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.

З огляду на зазначене, викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Крамного С.С. залишити без задоволення.

Постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 22 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот