П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/13202/25

Провадження № 3/185/4512/25

21 листопада 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2025 року о 13 годині 10 хвилин в м. Павлоград, вул. Парманіна Олександра, 7, гр. ОСОБА_1 вживав алкоголь, з його слів пиво, після дорожньо транспортної пригоди з його участю. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою «Alcotest 6820» на місці ДТП, тест №159 1.28 % проміле, під безперервну відео фіксацію на бодікамеру. Від керування відсторонено шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (є) ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівником поліції, на якого покладено обов`язок щодо збирання доказів по справі, до справи долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №492739 від 24 жовтня 2025 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу від 24 жовтня 2025 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Результат огляду ОСОБА_1 1.28 %. Вказаний акт підписаний особою, стосовно якої проводився огляд ОСОБА_1 , працівником поліції;

- тестування на алкоголь №159 у відношенні ОСОБА_1 , зробленого за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», де результат тесту 1.28 %;

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- розписку від 24 жовтня 2025 року;

- рапорт від 24 жовтня 2025 року;

- відеозапис, який міститься на диску, та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно п. 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Наказом МВС України з МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі по тексту Інструкція) визначається процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 Інструкції розділу 1 «Загальні положення», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Інструкції розділу 1 «Загальні положення», ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 Інструкції розділу «Загальні положення», огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Інструкції розділу «Загальні положення», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Частина 2 статті 266 КУпАП передбачає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, який міститься на диску, та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що працівником поліції було запропонував ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці ДТП, на що останній погодився. Результат огляду 1.28 % проміле. ОСОБА_1 повідомив, що після ДТП він випив пиво. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З наведеного вище слідує, що складений у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом. Будь яких порушень процедури складання протоколу, з боку поліцейських суд не встановив.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку доводять той факт, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України.

Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 4 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк