Справа № 533/560/25
Провадження № 3/533/214/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Козельщинський районний суду Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю:

особи яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Марченка В.В.,

секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В.,

розглянувши адміністративний матеріали, який надійшов із УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, одруженого, номер картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч.1 ст.130, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом серія ААД №713882 вбачається, що 30.06.2025 о 09 годині 45 хвилин громадянин ОСОБА_1 , на а/д 0-1709126 Козельщина-Пригарівка, 5 км, керував транспортним засобом ВАЗ 211540 державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу серії ВАД №323932 вбачається, що 30.06.2025 о 10 годині 40 хвилин на а/д Козельщина-Пригарівка, 5 км, громадянин ОСОБА_1 , на законну вимогу працівника поліції, а саме: передати для тимчасового вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_3 та видачі тимчасового дозволу на виконання вимог ст.265-1 КУаАП, згідно складеного протоколу серії ААД 713882 за ч.1 ст.130 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та надав пояснення, що десь біля 08:50 із села Улинівки до селища Козельщина, дотримуючи правила дорожнього руху, їхав на власному автомобілі разом із дружиною та двома повнолітніми дітьми. На зустріч, на службовому автомобілі, їхали два працівники поліції. Зупинившись, один із працівників поліції вийшов із службового автомобіля та зупинив його автомобіль. Поліцейський не представившись та не повідомивши про причини зупинки почав вимагати пред`явити водійське посвідчення та відкрити багажник, а згодом після пред`явлення водійського посвідчення зі своїх рук та відкриття багажника, поліцейський почав безпідставно вимагати пройти на місці тест на виявлення алкоголю за допомогою пристрою Драгер. Обурившись на незаконні дії працівника поліції, почав від працівника поліції вимагати назвати причину зупинки. В подальшому на підвищених тонах, відбулася між ним та працівником поліції розмова, а саме працівник поліції не бажав

повідомляти причини зупинки, не бажав повідомляти підстави для проходження огляду. Від огляду на місці не відмовлявся, про що неодноразово повідомляв поліцейського, але в першу чергу прохав поліцейського діяти по закону, а саме повідомити його про підставу зупинки автомобіля та повідомити, який пункт правил дорожнього руху він порушив. Згодом він погодився пройти огляд на місці але працівник поліції повідомив, що вже пізно бо складений протокол за ст. 130 КУпАП. Через деякий час, інший працівник поліції підійшов до автомобіля та почав вимагав передати йому в руки посвідчення водія, оскільки посвідчення підлягало вилученню. Обурившись на незаконні дії працівника поліції повідомив йому, що посвідчення водія передавати не буде, оскільки вважає дії працівників поліції незаконними, так як його безпідставно зупинили, від проходження огляду на місці він не відмовлявся, але з першу відповідно до закону хотів щоб працівник поліції повідомив причину зупинки автомобіля, який пункт Правил дорожнього руху ним було порушено.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 15.09.2025 надав показання, що 30.06.2025 разом із сестрою ОСОБА_3 , та батьками їхали до селища Козельщина. На повороті на Пашківку їх зупинили працівники поліції, які рухалися їм на зустріч. Поліцейські не представившись попросили відкрити багажник та пред`явити посвідчення водія, а згодом після пред`явлення посвідчення та відкриття багажника почали його звинувачувати, що він має перегар, так як тремтять руки. Батько неодноразово попросив працівників поліції назвати причину зупинки, а потім неодноразово повідомляв працівників поліції, що після того як його працівник поліції повідомлять про причину зупинки буде проходити на місці огляд на виявлення алкоголю. Через деякий час, батько підійшов до поліцейських та погодився пройти огляд бо вони поспішали до лікарні, але останні сказали, що вже не потрібно бо вони вже склали протокол.

Також, через деякий час підійшов працівник поліції та почав вимагати передати йому посвідчення водія, так як складено протокол за ст. 130 КУпАП. Батько відмовився передати йому посвідчення водія для вилучення, оскільки працівники поліції діяли незаконно. Під час спілкування з працівниками поліції, батько нецензурні слова не вживав, постійно прохав поліцейських повідомити йому про причини зупинки транспортного засобу та неодноразово повідомляв, що згодний пройти огляд на місці, після того, як його повідомлять про законні причини зупинки транспортного засобу.

Аналогічні покази надали свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 12.11.2025 надав показання, що працює на посаді командира взводу №1 роти №3 Батальйону УПП в Полтавській області. 30.06.2025 разом із ОСОБА_6 перебував на чергуванні. Транспортний засіб ВАЗ 211540 державний номерний знак НОМЕР_2 був зупинений відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», для виявлення причетних осіб до вчинення кримінальних або адміністративних правопорушень. Боді камера постійно не працювала з технічних причин, так як акумулятор мав низький заряд. Під час спілкування було виявлено у громадянина ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці або в лікарні. Водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції пройти огляд відмовився. Через деякий час, водій ОСОБА_1 повідомив, що згодний пройти огляд на місці, але йому було повідомлено, що вже пізно, так як складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол щодо вчинення адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП складав працівник поліції Дємєнтов А.В., так як ОСОБА_1 відмовився надавати посвідчення водія, яке підлягало вилученню після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

21.11.2025 свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання, що працює на посаді інспектора взводу №1 роти №3 Батальйону УПП в Полтавській області. 30.06.2025 разом із ОСОБА_5 перебував на чергуванні. Транспортний засіб ВАЗ був зупинений ОСОБА_5 відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», для виявлення причетних

осіб до вчинення кримінальних або адміністративних правопорушень. Під час спілкування було виявлено у громадянина ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці або в лікарні. Водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції пройти огляд відмовився. Через деякий час, водій ОСОБА_1 повідомив, що згодний пройти огляд на місці, але йому було повідомлено, що вже пізно, так як складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Інших осіб не перевіряли та не встановлювали їхні анкетні дані, так як не було потреб. Технічно фіксувати спілкування інспектора з водієм на камеру немає можливості, так як вони розряджаються, зарядити їх в автомобілі немає можливості.

Також, в судовому засіданні пояснив, що ним було складено відносно водія протокол за ст. 185 КУпАП за те, що останній на неодноразову вимогу не передав для вилучення водійське посвідчення, тобто водій своїми діями, чинив злісну непокору працівнику поліції.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис із фіксацією правопорушення, встановив наступне.

Відповідно до ст.36 КпАП України вбачається, що справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою суду від 07.07.2025 об`єднано адміністративні справи, номер №533/560/25, провадження №3/533/214/25 та №533/566/25, провадження №3/533/218/25 в одне провадження присвоївши адміністративній справі - єдиний унікальний номер №533/560/25, провадження №3/533/214/25.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється .

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються впорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Згідно з п. 2 -8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами)(далі-Порядок №1103),огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі-стан сп`яніння),згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗі МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пп. 2, 3, 4, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі-Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Підпунктом 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026 (надалі Інструкція № 1026), передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ Інструкції № 1026 передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (надалі - Порядок).

Відповідно до пунктів 6-8 такого Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я…Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (надалі ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З відеозапису доданому до протоколу про адміністративне правопорушення на обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП неможливо встановити в який час почалося фіксування правопорушення, оскільки поліцейський не повідомив, що ведеться фіксація, а також неможливо встановити причину зупинки, оскільки працівник поліції на неодноразові прохання водія не повідомляв про причину зупинки транспортного засобу.

На відеофіксації спілкування водія з працівником поліції відображено, що водій прохає неодноразово поліцейського повідомити причину зупинки, а потім після з`ясування причини водій згодний пройти на місці огляд на стан вживання алкоголю.

Крім цього, судом під час огляду відеофіксації встановлено, що фіксація щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не є безперервною. В деякий момент, фіксації відбувається із зняття працівником поліції із форменого одягу камери та покладення її об`єктивом на сидіння службового автомобіля, тобто не відбувалася фіксація обстановки події зокрема і щодо розмови працівника поліції із водієм ОСОБА_1 .

Також, суд зазначає, що підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським не зазначено, то сама зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції на думку суду не відповідають вимогам вищезазначеного законодавства.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що пояснення водія щодо обставин складення протоколу відносно нього не є явно безпідставними. Такі пояснення водія цілком підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом та не спростовані поясненнями поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суддя має об`єктивні сумніви щодо дотримання працівниками поліції процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про такі сумніви та порушення процедури складення адміністративного матеріалу свідчить також і той факт, що, водій вже після складання протоколу був згодний вже без повідомлення причин зупинки пройти огляд, але на думку працівників поліції вже пізно так як складений протокол, тому може свідчити про те, що останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченого ст. 185 КУпАП встановлено наступне.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

За диспозицією ст.185 КУпАП обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення є настання реальних наслідків, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність заст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Однак, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював злісну непокору законній вимозі поліцейського.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 30.06.2025 о 10 годині 40 хвилин на а/д Козельщина-Пригарівка, 5 км, громадянин ОСОБА_1 , на законну вимогу працівника поліції, а саме: передати для тимчасового вилучення посвідчення водія серії НОМЕР_3 та видачі тимчасового дозволу на виконання вимог ст.265-1 КУаАП, згідно складеного протоколу серії ААД №713882 за ч.1 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було додано відеозапис з нагрудної камери, при перегляді якого судом встановлено, що на відео не зафіксовано факт злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, працівниками поліції у встановленому законом порядку не зафіксовано факт злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних, достатніх та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти суду висновку про недоведеність матеріалами справи складу інкримінованих особі адміністративних правопорушеннь, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, 185, 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів шляхом подання скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд з дня винесення постанови, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Роз`яснити сторонам, що проголошення повного тексту постанови відбудеться о 13 год 10 хв 24.11.2025 року.

Повний текст виготовлений 24.11.2025.

Суддя М. М. Оксенюк