Дата документу Справа № 314/3186/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/954/25Головуючий у 1-й інстанції Кононенко І.О.
Єдиний унікальний №314/3186/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Вільнянського апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бахмута Михайла Сергійовича на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 13.07.2025 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді помічника командира бригади з правової роботи-начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.172-20 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У поданій від імені ОСОБА_1 апеляційній скарзі захисник Бахмут М.С. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, адже матеріали провадження не містять доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції передбачених ст.268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про конкретний військовий обов`язок, який здійснював ОСОБА_1 під час події, що сталася 13.07.2025 року. Докази розташування у вказаному населеному пункті військової частини відсутні. Відомості про свідків зазначено частково, їх пояснення до матеріалів провадження не долучено, під час розгляду справи свідки судом не допитувались. Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події відсутні.

На переконання апелянта, в діях ОСОБА_1 відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Між тим, апеляційний суд зважає на те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до районного суду 14.07.2025 року.

У призначене на 15.07.2025 року судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив.

Апеляційний суд звертає увагу на дотримання районним судом вимог ч.2 ст.277 КУпАП щодо строку розгляду справи, який становить одну добу. Чинними нормами КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Права ОСОБА_1 було поновлено під час апеляційного перегляду. Через захисника Денисенком М.Д. було реалізовано його право на апеляційне оскарження судового рішення. ОСОБА_1 , від імені якого діє захисник Бахмут М.С., було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім при апеляційному розгляді скарги, заявляти клопотання та подавати докази.

Проте ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надав. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення, всупереч протилежним аргументам апелянта, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ №551 від 13.07.2025 року щодо ОСОБА_1 ;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №5123 від 13.07.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме під час воєнного стану.

Відомості про місце тимчасового розташування підрозділу військової частини конкретизовано у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові апеляційного суду не зазначається на підставі Закону України №2160-IX від 24.03.2022 року.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.

Наведені апелянтом доводи протилежного змісту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови суду. Тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення відсутні.

Під час накладення адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та наклав стягнення у мінімальному встановленому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП розмірі.

Водночас, дослідивши та проаналізувавши сукупність всіх наявних в матеріалах провадження доказів, апеляційний суд зауважує, що доводи апелянта про некоректне формулювання у постанові суду першої інстанції суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є слушними.

Так, згідно відомостей протоколу про військове адміністративне правопорушення дійсно вбачається, що 13.07.2025 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді помічника командира бригади з правової роботи-начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебуваючи на території тимчасового розташування військової частини, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини зумовлюють необхідність зміни оскаржуваної постанови в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії військовослужбовця ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП з «перебування в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби за призначенням в умовах воєнного стану» на «відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби за призначенням та під час перебування на території тимчасового розташування військової частини в умовах воєнного стану» (як це підтверджується матеріалами справи).

Така перекваліфікація не є погіршенням становища ОСОБА_1 .

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бахмута Михайла Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 змінити в частині кваліфікації його дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 винним у вчиненні передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби за призначенням та під час перебування на території тимчасового розташування військової частини в умовах воєнного стану.

В решті постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар