ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8033/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва 22 жовтня 2025 року з Управління патрульної поліції у м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР1 № 479936, встановлен, що ОСОБА_1 11.10.2025, близько 02-10 год., перебуваючи в місті Київ за адресою: вул. Бориспільська, 12, керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Чим вчинив правопорушення повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення не погодився та пояснив, що того дня їхав із водієм автомобіля разом, після того як їх зупинили працівники поліції виявилось, що у водія були проблеми із військово-обліковими документами у зв`язку із чим водія автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , було доставлено до пункту ТЦК та СП, а працівники поліції сказали йому їхати за ними, через що ОСОБА_1 сів за кермо та їхав за автомобілем поліції, та в наслідок чого на нього і було складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Окрім того ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що водійського посвідчення ще не отримував, наразі проходить навчання, є інвалідом в наслідок участі у бойових діяз під час проходження військової служби, а тому право керування транспортним засобом йому необхідне.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступних висновків:

У відповідності до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КупАП настає у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із матеріалів справи наданих суду, встановлено, що ОСОБА_1 05.06.2025 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою серії ЕНА № 4901639 від 05.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 479936 від 11 жовтня 2025 р;

-відеозаписи з нагрудних бодікамер № 473923, 472349 патрульних поліцейських;

-копію постанови серії ЕНА № 4901639 від 05.06.2025;

суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.1 «а» ПДР України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,крім випадківнакладення стягненняза правопорушенняу сферізабезпечення безпекидорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно ч. 4 статті 30 КУпАП, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Санкцією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено покарання накладення штрафу розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років.

З огляду на обставини справи та особу ОСОБА_1 , який має інвалідність 3-ї групи отриманої в наслідок участі у бойових діях, суд вважає за необхідне і достатнє призначити порушнику стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією частини 5 статті 126 КУпАП, проте, враховуючи вимоги ч. 4 статті 30 КУпАП, вважає за можливим не застосовувати додаткове покуарання у вигляді позбавленням права керування транспортним засобом.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору ОСОБА_1 звільняється як учасник бойових дій.

На підставі ч. 5 ст. 126 КУпАП та керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 24-1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від сплати судового збору як учасника бойових дій.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя: І.В. МОНІН