П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Сухан Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону ДВС України про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , першого заступника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), службове посвідчення НОМЕР_2 , дата видачі 11.07.2025 року, за ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2025 року відділом внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону було здійснено перевірку та надано інформацію по відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) щодо передумов до виникнення можливо негативних явищ, пов`язаних з недбалим ставленням до військової служби з боку окремих військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) , що виразилось у нездійсненні несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в період з 09.00 по 11.00 31.08.2025 року в районах патрулювання 4,5,6, що призвело до фіктивного обліку служби. Своїми діями майор ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сухан Н.В. просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваження та просила врахувати його письмові пояснення, які подала до матеріалів справи.

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 фактично не заперечує факту невиходу на службу та нездійсненні несення служби в прикордонному наряді в період з 09.00 по 11.00 31.08.2025 року. Проте зазначає, що не зміг вийти вчасно на службу через різке погіршення здоров`я, зокрема сильний біль в голові, нудота, тиск, у зв`язку з чим не мав можливості вчасно повідомити про це. Зазначає, що не мав жодного умислу та мети ухилитися від військової служби чи завдання шкоди службовій діяльності. він сумлінно завжди виконував і продовжує виконувати свої службові обов`язки. Після стабілізації стану здоров`я, ОСОБА_1 повернувся на наступний день, 05.09.2025 року, до виконання службових обов`язків. Відсутність його на посту жодним чином не спричинила тяжких наслідків, не завдала шкоди інтересам служби та не створила загрози державним інтересам чи обороноздатності України. При цьому, також просить врахувати, що він є учасником бойових дій, завжди сумлінно виконував свій військовий обов`язок, має відзнаки, нагороди та грамоти за сумлінне виконання службових обов`язків, а даний випад стався вперше, з причин, що не залежали від його волі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення адвоката Сухан Н.В., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Диспозицією ч. 2 ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вказана норма права є бланкетною і відсилає до інших норм, які регламентують порядок несення військової служби.

Так, відповідно до Статуту внутрішньої служби ЗСУ дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

А згідно ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1126-VII від 17.03.2014 року, постановлено оголосити та провести в Україні часткову мобілізацію. Після оприлюднення даного Указу Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Відтак, особливий період в Україні діє від 17.03.2014 року, після оприлюднення зазначеного вище Указу Президента України.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем - першим заступником начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, не здійснював несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в період з 09.00 по 11.00 31.08.2025 року в районах патрулювання 4,5,6.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №351983 від 25.09.2025 року, відомостями з Книги прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, та поясненням самого ОСОБА_1 ..

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 175-15 КУпАП.

Разом із тим, одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, окрім як до тих, що визначенні в примітці до ст. 22 КУпАП (Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою-п`ятою статті 126, статтями 130,161-1 і 173-2 цього Кодексу).

Тобто , законодавець не ввів заборону на застосування ст. 22 КУпАП у справах, передбачених ст. 172-15 КУпАП.

А тому враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги обставини вчинення правопорушення, що таке вчинене вперше у зв`язку з погіршенням самопочуття ОСОБА_1 , визнання ним вини, а також враховую особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем несення служби, його заслуги перед державою, зокрема, що останній є учасником бойових дій, неодноразово був нагороджений за захист та оборону рідної землі, що свідчить про сумлінне ставлення ОСОБА_1 до несення служби та виконання своїх службових обов`язків, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст.22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому не має підстав для стягнення судового збору з правопорушника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.34,35, 40-1,280,283-284,289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-15 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження в справі про адміністративне правопорушення №308/14738/25 (3/308/6860/25 )- закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул