П О С Т А Н О В А

іменем України

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від ВП № 2 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 27 серпня 2025 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 7-б по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі, керувала транспортним засобом «RENAULT KANGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була учасником ДТП з місця якої поїхала, до поліції не повідомила.

ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, але свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що зіткнення не відчула, на її автомобілі пошкоджень ніяких не було, про факт ДТП дізналася вже від працівників поліції, після чого напряму вирішила питання відшкодування з потерпілою, з`являлася за викликами до поліції.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Сукупність досліджених судом доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт того, що 27 серпня 2025 року о 18 год. 40 хв., в районі будинку № 7-б по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі, сталося ДТП за участі автомобіля «RENAULT KANGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . Після ДТП вказаний автомобіль залишив місце ДТП до оформлення події співробітниками поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Суб`єктивна сторона зазначеної статті характеризується насамперед умислом.

У відповідності до дослідженої судом схеми місця ДТП, єдиним пошкодженням автомобіля «GEELY CK», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , є пошкодження лакофарбового покриття лівого дзеркала, пошкодження на автомобілі «RENAULT KANGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не зафіксовані. Зважаючи на характер та локалізацію пошкоджень, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 дійсно могла не відчути зіткнення, тому про зіткнення обізнана не була. Докази, які б спростовували відповідні твердження ОСОБА_2 , суду не надані. На користь ОСОБА_2 також свідчить той факт, що після повідомлення їй про ДТП вона добровільно відшкодувала потерпілій ОСОБА_3 матеріальні збитки, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява останньої.

Співробітниками поліції не надано жодних доказів на підтвердження того, що залишення місця пригоди ОСОБА_2 було умисним, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

26.11.2025