Справа № 297/2039/25
Провадження № 33/4806/816/25
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

28.11.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С. розглянув клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак провадження у справі відносно неї закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 967759 від 23.06.2025 та постанови судді від 03.11.2025 вбачається, що ОСОБА_3 неналежно виховує свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 18.05.2025 близько 18 год в АДРЕСА_2 , біля ЗДО № 16 ображав нецензурною лайкою неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого спричинив йому тілесні ушкодження.

Закриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції послалася на те, що адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинено 23.06.2025, то станом на 03.11.2025 закінчився встановлений частиною другою статті 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На вказану постанову суду 20.11.2025 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду щодо неї від 03.11.2025 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження мотивує своєю відсутністю в судовому засіданні при розгляді справи та необізнаністю з наявністю та змістом винесеної відносно неї постанови, про яку довідалася тільки 10.11.2025.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала, з таких підстав.

-2-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

ОСОБА_1 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова не оскаржувалась, об`єктивними причинами це не обумовлено, і в клопотанні про наявність таких причин, дані відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2025, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на участь у розгляді справи щодо неї, судом першої інстанції було забезпечено. Про зміст прийнятого судом першої інстанції рішення було достеменно відомо ОСОБА_3 , оскільки вона була присутньою в судовому засіданні у день винесення постанови.

Твердження ОСОБА_1 у клопотанні про розгляд справи судом першої інстанції за її відсутності, суперечить фактичним обставинам, оскільки в постанові суду зазначено про присутність останньої в судовому засіданні, а доказів, які спростовують дані обставини, ОСОБА_1 апеляційному суду не надала.

В той же час, за правовим змістом зазначених норм КУпАП, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений особі, яка подала апеляційну скаргу, тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.06.2025, справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_3 розподілена судді Михайлишину В. М.

Наявні у справі матеріали (клопотання, заяви про відкладення судового засідання, ознайомлення з матеріалами справи тощо), які подавались ОСОБА_3 , безумовно свідчать про те, що остання була обізнана із хронологією призначень судових засідань у справі щодо неї.

У тому числі, інформування судом ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджується і довідками про доставку смс-повідомлень.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що з моменту розгляду справи та прийняття оскаржуваної постанови (03.11.2025) та до закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження (13.11.2025 включно), ОСОБА_3 цікавилася результатом розгляду даної справи чи вживала будь-які заходи, щоб дізнатися про стан її розгляду, та отримання копії судового рішення. Доказів, які б підтверджували такі обставини, не додано і до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2025, - є день її проголошення, а не отримання її копії, тощо, і будь-яких підстав уважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин не має.

З цих же підстав апеляційним судом відхиляється і зазначене ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилання про обізнаність з результатами розгляду справи лише 10.11.2025 та скерування 13.11.2025 заяви про ознайомленні з матеріалами справи, оскільки вказані обставини не перешкоджали реалізації нею у передбачений ст. 294 КУпАП строк права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03. 04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити

-3-

принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено інших переконливих мотивів про поважність причини, яка б позбавила ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову суду в межах передбаченого законом строку, а тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо неї ,- відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала скаргу, ОСОБА_1 разом із доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя