ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/492/25 Номер провадження 33/814/697/25Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 15 лютого 2025 року о 16 год 30 хв в м. Кобеляки по вул. Дніпровській 1, Полтавського району Полтавської області, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки ВАЗ 211010, н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Від керування транспортного засобу був відсторонений.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що працівники поліції не пояснили причин зупинки транспортного засобу, з відеозапису не вбачається ознак наркотичного сп`яніння, на відеозапису працівники поліції умовляють не проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247950 від 15.02.2025; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.02.2025 де вказано, що у ОСОБА_1 маються ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови; порушення координації рухів; розпискою про передачу транспортного засобу ОСОБА_2 ; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

При цьому, на відеозапису долученого до матеріалів справи зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу ВАЗ 211010, н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , зафіксована неодноразова пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, на яку він спочатку погодився, потім вказував про проходження огляду на місці, під час розмови з працівниками поліції пропонував надати службовим особам неправомірну вигоду, однак на чергову вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, при цьому працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та в подальшому доведено до відома зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не оспорюється.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності, згідно чинного законодавства України, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

На переконання суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 Правилами дорожнього руху та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 Правил дорожнього руху України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Твердження апелянта про умовляння працівників поліції не проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки в ході перевірки матеріалів справи та відеозапису не було встановлено того, що поліцейські своїми активними діями спонукали водія ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, відтак суд апеляційної інстанції приходить висновку, що немає підстав вважати, що поліцейські спровокували водія до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння в зв`язку з чим поліцейські не мали права направляти його для проходження вказаного огляду в заклад охорони здоров`я суд апеляційної інстанції виходить з того що наявні у водія ознаки наркотичного сп`яніння, могли й не проглядатись на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, які бачили їх при безпосередньому спілкуванні з водієм та сприймали їх суб`єктивно, що відповідає вимогам відомчої Інструкції та КУпАП. Їх відсутність водій міг спростувати пройшовши огляд. Тому вважаю що поліцейські діяли правомірно, виявивши у водія ознаки сп`яніння та направивши його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко