Справа № 462/2574/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289992 від 04.04.2025 року ОСОБА_1 03.04.2025 року о 22 год. 30 хв. на вулиці Виговського, 100 у м. Львові, керуючи транспортним засобом «Citroen C-Elysee» д.н.з. НОМЕР_1 був неуважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою при перестроюванні з правої крайньої смуги в ліву, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «BMW і330» д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04.06.2025 року у справі призначено комплексну судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу.

17.11.2025 року від Львівського НДІ судових експертиз МЮ України на адресу суду надійшов висновок експерта від 10.11.2025 року № 3607-Е.

ОСОБА_1 заперечив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вину не визнав. У попередніхсудових засіданнях пояснив, що керуючи автомобілем марки «Citroen C-Elysee», державний номер НОМЕР_1 , виїхав з вул. Скнилівської (ТВК «Південний») та рухався по вул. Виговського у напрямку вул. Любінської у лівій смузі руху. Маючи намір перелаштуватися в праву смугу для подальшого повороту праворуч на вул. Кульчицької, він заздалегідь увімкнув покажчик повороту і в цей момент відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля. Після зіткнення автомобіль розвернуло, при цьому заднє ліве колесо контактувало з бордюрним каменем. Зазначив, що у момент зіткнення ОСОБА_1 залишався в лівій смузі та не здійснював перелаштування у праву смугу. Схема місця ДТП та слідова інформація підтверджують, що удар стався в лівій смузі руху по напрямку до вул. Любінської, про що свідчить осип уламків, позначений на схемі № 14. Таким чином вважає, що безпосередньою причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам Правил дорожнього руху.

Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 03 квітня 2025 року близько 22:30 год. він, керуючи автомобілем «BMW і330», державний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Виговського у м.Львові в напрямку вул. Любінської у крайньому правому ряду смуги руху зі швидкістю близько 50 км/год. Попереду нього в крайньому лівому ряду рухався автомобіль марки «Citroen C-Elysee» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що вказаний автомобіль рухався з приблизно аналогічною швидкістю та раптово, без подання покажчиків повороту, різко виїхав у його ряд руху зліва направо. У момент виїзду транспортного засобу «Citroen C-Elysee» державний номер НОМЕР_1 на його смугу ОСОБА_2 змушений був різко повернути кермо, щоб уникнути зіткнення, проте часу та дистанції для гальмування або повного маневру уникнення зіткнення не було. Внаслідок цих дій сталося зіткнення транспортних засобі. Удар припав на праву бічну частину переднього бампера автомобіля потерпілого та ліву бічну частину заднього бампера автомобіля ОСОБА_1 . Зіткнення відбулося у лівій смузі руху по напрямку нашого руху, поблизу дорожньої розмітки та правої смуги руху. Обидва транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вважає, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який порушив Правила дорожнього руху України.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Васечко Ю. А. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі ПДР України) та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо.

Відповідно до п. 1.5. ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.3.б. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положенням п. 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відтак, тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франці проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289992 від 04.04.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289981 від 04.04.2025 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,схему ДТП від 03.04.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03.04.2025 року, компакт-диск із відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження по вул. Виговського від 03.04.2025 року, висновок експерта Львівського НДІ судових експертиз МЮ України від 10.11.2025 року № 3607-Е дійшов наступних висновків.

Як вбачається зі схеми ДТП та пошкоджень транспортних засобів, автомобіль марки «BMW і330», державний номер НОМЕР_2 має пошкодження у вигляді вм`ятин переднього крила з правої сторони, розбита фара з правого передньої сторони, тріснутий передній бампер з правої сторони, вм`ятини та деформація капоту. На автомобілі марки «Citroen C-Elysee» державний номер НОМЕР_1 глибока вм`ятина з лівої задньої сторони крила, відірване заднє ліве колесо, розбитий ліхтар з лівої задньої сторони, розломаний задній бампер, деформація та вм`ятини задньої кришки багажника /а.с.3 зворот/.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.04.2025 року, які він надав на місці ДТП вбачається, що він керував транспортним засобом марки «Citroen C-Elysee» державний номер НОМЕР_1 та салоні якого знаходились його знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Приблизно о 22 год. 30 хв. він стояв на світлофорі ТК Південний, після включення зеленого світла ввімкнувши лівий покажчик повороту виїхав на вул. Виговського в лівій смузі та хотів перелаштуватись в крайню праву смугу, ввімкнувши вказівник повороту відчув удар у задню частину автомобілю, на якому він рухався. Після зіткнення автомобіль розвернуло на 180 градусів та відкинуло в крайню праву смугу /а.с.4/.

З наданих на місці ДТП письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.04.2025 року вбачається, що він керуючи автомобілем марки «BMW і330», державний номер НОМЕР_2 по вул. Виговського в сторону вул. Любінської по дорозі, яка має дві смуги в одному та дві смуги в іншому напрямку, рухався в лівій смузі зі швидкістю близько 50-60 км./год. В дзеркалі заднього виду він побачив світло попереду нього у правій смузі рухалось пару автомобілів , один з яких без покажчиків повороту різко перед ним почав перелаштовуватись у ліву смугу по якій він рухався. Щоб уникнути зіткнення він частково хотів виїхати на зустрічну смугу , але не зміг, внаслідок чого відбулось зіткнення між автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.5/.

Відповідно до висновку експерта від 10.11.2025 року № 3607-Е, складеного за результатами проведення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, водій автомобіля «Citroen C-Elysse» ОСОБА_1 не перестроївся праворуч та зіткнення відбулося на лівій смузі руху, відтак в діях водія автомобіля «Citroen C-Elysse» ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з фактом ДТП. При наявних у матеріалах справи даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «БМВ 330і» ОСОБА_2 вимогам п.п. 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість»; ); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 12.1; 12.4; 12.9 (підпункт «б»); 13.1 ПДР України та вказані невідповідності перебувають у причинному зв?язку з фактом даної ДТП.

Суд критично оцінює доводи потерпілого ОСОБА_2 про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснив раптовий поворот без увімкнення покажчика повороту, оскільки такі не підтверджуються жодними доказами, а відтак є необґрунтованими.

Після надходження висновку експерта та ознайомлення учасників із його змістом, від них жодних клопотань, окрім заявленого у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Васечко Ю. А. про закриття провадження у справі, не надходило.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі висновок експерта, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи і не може бути єдиним доказом винуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Положеннями ч. 1 ст.11 Загальної Декларації прав людини та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

На підставі наведеного, суддя, не порушуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений в Конституції України та міжнародних актах, не вдається до оцінки про те, чи є винуватим у вчиненні вказаного правопорушення водій автомобіля марки «BMW і330», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , оскільки наведене не є предметом вказаного судового розгляду.

Тож, при наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суддя не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 та порушень ним п. 10.1 ПДР України, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП, що на переконання судді можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на наведене провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О. Б.