Житомирський апеляційний суд
Справа №284/274/25 Головуючий у 1-й інст. Піщуліна І. С.
Номер провадження №33/4805/1003/25
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковлевої Інни Олександрівни, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26 квітня 2025 року о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , будучи 29 березня 2025 року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повторно протягом року керував по вул. Свято-Миколаївській, 2, у с-щі Народичі Коростенського району Житомирської області автомобілем марки Hyundai моделі Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковлева І.О. подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено за скоєне правопорушення ОСОБА_1 , зокрема, за керування без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортними засобами. Разом з тим, при складенні постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП зазначено посвідчення водія НОМЕР_2 від 15.09.2017. Вважає, що суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , коли останній перебував на стаціонарному лікуванні, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП

ОСОБА_1 та його захиснику-адвокату Яковлевій І.О. була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вони цим не скористалися. Будучи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, останні у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, від адвоката надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, положеннями частин 2, 3, 4 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312690 від 26 грудня 2025 року, рапортом поліцейського з РПП СПД №1 ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції С. Духновського від 27 квітня 2025 року, копіями постанов про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4384775 від 29 березня 2025 року та серії ЕНА №4591288 від 26 квітня 2025 року.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, співробітниками поліції у якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до протоколу додано лише копії постанов серії ЕНА №4384775 від 29.03.2025, серії ЕНА №4591288 від 26.04.2025 та рапорт поліцейського з РПП СПД №1 ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції С. Духновського від 27 квітня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4591288 від 26.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП містить посилання на відеозапис з камер Моторола 857809. Вказане також підтверджується змістом рапорту поліцейського з РПП СПД №1 ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції С.Духновського від 27 04.2025 відповідно до якого, під час складання всіх відповідних адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , велася безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор, натомість всупереч вимогам ст. 251 КУпАП до справи не долучено будь-якого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинку, процедуру складання (оформлення) протоколу та інші обставини, що мають значення для справи.

Разом з тим, згідно з п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Відповідно до п.п. 4, 5 розділу VII вказаної Інструкції, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Так, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4384775 від 29.03.2025 відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн

Однак, зазначена постанова серії ЕНА №4384775 від 29.03.2025 містить лише напис «з оригіналом згідно ОСОБА_3 та підпис», тобто не завірена належним чином, зокрема, не містить посади особи, яка завіряла вказану постанову, печаток, а її походження є невизначеним, тому вона не може бути визнана належним та допустимим доказом.

Отже, розглядаючи адміністративні матеріали, суд першої інстанції не встановив наявність в матеріалах справи доказів (відеофіксація події, належно завірені постанови, довідки) щодо наявності у діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення, якими може бути підтверджено факт притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Між тим, обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, апеляційний суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та збирати докази, оскільки це суперечить принципу справедливого судового розгляду, змагальності та об`єктивності розгляду справи.

Таким чином, вказані вище обставини свідчать про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак і про відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Яковлевої Інни Олександрівни, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Народицького районного суду Житомирської області від 11 липня 2025 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь