Справа № 305/3646/25
Номер провадження 3/305/2586/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., ознайомившись з матеріалами, які надійшли від Рахівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, -

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Рахівського районного суду, Закарпатської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №460098 від 20.09.2025, 20 вересня 2025 року о 21:15 годині в сел. Ясіня, по вул. Миру Рахівського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, а саме при повороті ліворуч на другорядну дорогу, не переконався, що це буде безпечно та у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, своєчасно не увімкнувши покажчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснював його обгін, внаслідок чого відбулось зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мігалі І.В. в судовому засіданні просила провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, від захисника ОСОБА_1 - адвоката Мігалі І.В. надійшли письмові пояснення, які обґрунтовані наступним. Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП характеризується причинно-наслідковим зв`язком між порушенням учасниками дорожнього руху ПДР та настанням негативного результату такого порушення у вигляді пошкоджень транспортних засобів чи інших певних об`єктів. Під час складання протоколу на ОСОБА_1 працівники поліції взагалі не розібралися із ситуацією, оскільки з камер спостереження, які були розміщенні практично біля місця ДТП (але працівниками поліції не долучені до матеріалів справи) видно, що водій «Волцвагена» в населеному пункті, через суцільну лінію, перевищуючи передбачену допустиму швидкість в населеному пункті, починає здійснювати обгін транспортного засобу ( ОСОБА_1 , який рухався попереду нього) виїжджаючи із поворота та закінчивши маневр обгону в інший закритий поворот. Відеоматеріали від 20.09.2025 (в нічну пору доби) та від 15.10.2025 (в світлу пору доби) додаються до матеріалів справи. Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року). Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного захисник просила провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі змісту положень ст.124 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає, зокрема, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 16.13. Правил дорожнього руху України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч на другорядну дорогу, не переконався, що це буде безпечно та у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, своєчасно не увімкнувши покажчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснював його обгін, внаслідок чого відбулось зіткнення, чим порушив п. 16.13.ПДР.

Разом з тим, п. 16.13.ПДР передбачає, що водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Таким чином, в протоколі не вірно зазначено пункт ПДР, який порушено водієм.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.10.2025 матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУПАП, були повернути для належного оформлення до Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області.

Разом з тим, згідно рапорту інспектора СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області О. Поп`юка, дійсно пункт 16.13 Правил дорожнього руху не відповідає висвітленій в протоколі ситуації, також даний пункт не зазначений в схемі ДТП. Разом з тим, вказані недоліки виправлено не було з підстав, зазначених у рапорті.

Таким чином, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху.

Проте суддя не може погодитися із таким твердженням, оскільки вказаний пункт не відповідає вказаній ситуації. Крім того, жодного доказу, що водій ОСОБА_1 на момент початку повороту ліворуч створив перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, або існували перешкоди для здійснення такого маневру, суду не надано.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar vs. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року (далі також Конвенція) притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.

Згідно частини другої статті 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини (далі - також ЄСПЛ) у своїх рішеннях наголошує, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (зокрема, пункт 51 рішення у справі «Михайлова проти російської федерації»).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в Рішенні від 8 червня 2022 року у справі № 3-20(ІІ)/2022 зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Застосовуючи практику Верховного Суду (зокрема, постанова від 4 липня 2018 року у справі №688/788/15-к) суд наголошує, що стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що доданими до даного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами вина ОСОБА_1 , яка є складовою частиною будь-якого складу правопорушення і має бути обов`язково встановлена при розгляді адміністративних матеріалів, недоведена та не може бути встановлена судом.

Отже, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення.

Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні.

З урахуванням наведеного судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок, слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е