П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2025 Справа №607/18234/25 Провадження №3/607/6846/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 о 01 год 46 хв, в м. Тернополі по вул. В.Великого, 9, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARCD-0524», що підтверджується тестом № 3827 від 22.08.2025, результат огляду якого склав 0.34 ‰ (проміле), однак з даним результатом огляду ОСОБА_1 була не згідна, внаслідок чого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, згідно висновку якого ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник не з`явилися, однак ОСОБА_1 подала письмове клопотання, в якому зазначила, що керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння було вчинено нею в стані крайньої необхідності, оскільки діяла в інтересах своєї дочки та змушена була скористатися автомобілем, щоб в найшвидший спосіб допомогти їй та придбати ліки для відвернення можливої небезпеки для життя і здоров`я, внаслідок хвороби дочки, тобто своїми діями вона мала намір відвернути настання більшої можливої шкоди, ніж порушення охоронюваних державною інтересів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому, обґрунтовано вважала, що небезпека для життя і здоров`я її дочки за вказаних обставин не могла бути усунута іншим шляхом, не пов`язаним із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Відтак, вважає, що вчинені нею дії хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому просить суд провадження у даній справі закрити, у зв`язку із перебуванням особи в стані крайньої необхідності.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430367 від 22.08.2025, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; диском із відеозаписом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд який проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 № ARCD-0524», що підтверджується тестом № 3827 від 22.08.2025, результат огляду якого склав 0.34 ‰ (проміле), однак з даним результатом огляду ОСОБА_1 була не згідна, внаслідок чого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, згідно висновку якого ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння; висновком КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.08.2025, за результатами якого ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 22.08.2025; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за № П 51 QM 0698 103 25, чинного до 04.06.2026; тестом № 3827 від 22.08.2025, результат огляду якого склав 0.34 ‰ (проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 22.08.2025 про те, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

В той же час, доводи ОСОБА_1 про необхідність керування транспортним засобом, у зв`язку з допомогою придбання ліків для відвернення можливої небезпеки для життя і здоров`я, внаслідок хвороби дочки, прямо не свідчать, що така необхідність була крайньою, а належні та допустимі докази, що дозволяли б суду виключити винуватість особи, у зв`язку з вчиненням діяння в стані крайньої необхідності, особою, яка наполягає на цій обставині, не надані.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому, її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, який має суспільну небезпеку для суспільства, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню нею нових правопорушень в майбутньому і необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2024 рік, встановлена ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 р. № 3460-IX, і становить для працездатних осіб 3028,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко