печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І.,

за участю секретаря судових засідань Слободяна В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

прокурор Прокопов О.Е., ОСОБА_1., його представник - адвокат Наїдко Л.В.

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 37-02/9 від 09.10.2025, складеного головним спеціалістом відділу розгляду повідомлень Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора департаменту економіки та фінансів при виконанні обов`язків державного секретаря Мінмолодьспорту, 30.01.2024 та 27.02.2024, всупереч вимогам пп. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомляв у встановленому Законом порядку про реальний конфлікт інтересів та приймав в умовах реального конфлікту інтересів рішення, видаючи накази щодо преміювання, встановлення надбавки за інтенсивність праці своїй нареченій ОСОБА_3 , начальнику управління утвердження української національної та громадянської ідентичності Мінмолодьспорту, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Наїдко Л.В. вважали складення протоколу про адміністративне правопорушення необґрунтованим, а обставини, викладені у протоколі такими, що не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки у діях останнього відсутній реальний конфлікт інтересів та умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Просили долучити письмові заперечення у яких аргументували свою позицію. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 просили закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адвокат зазначив, що датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати дату запиту НАЗК щодо витребування інформації та документів, а саме 21.05.2025, а не фактичну дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Прокурор Прокопов О.Е. здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів, зокрема дій Національного агенства з питань запобігання корупції при провадженні в цій справі, своїм висновком вважав що існують обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та просив призначити йому стягнення у виді штрафу.

Крім того, датою вчинення адміністративного правопорушення вважав дату направлення ОСОБА_1 запрошення для складання відносно нього адміністративного протоколу, а саме 30.09.2025.

Вислухавши думку ОСОБА_1 , його представника - адвоката Наїдка Л.В. та прокурора Прокопова О.Е., вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з наказом Мінмолодьспорту від 23.04.2020 № 17-к/тр ОСОБА_1 призначено з 24.04.2020 на посаду директора департаменту економіки та фінансів Мінмолодьспорту.

Наказом державного секретаря Мінмолодьспорту від 31.07.2023 № 300-к/тр на ОСОБА_1 з 01.08.2023 покладено виконання обов`язків державного секретаря Мінмолодьспорту.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та зокрема вимоги ч. 1 ст. 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину те, що під час прийняття рішень щодо преміювання ОСОБА_4 , встановлення їй надбавки за інтенсивність праці, у нього була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень, що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Як убачається із складеного 09.10.2025 протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора департаменту економіки та фінансів при виконанні обов`язків державного секретаря Мінмолодьспорту, 30.01.2024 та 27.02.2024, всупереч вимогам пп. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у встановленому Законом порядку про реальний конфлікт інтересів та приймав в умовах реального конфлікту інтересів рішення, видаючи накази щодо преміювання, встановлення надбавки за інтенсивність праці своїй нареченій ОСОБА_3 , начальнику управління утвердження української національної та громадянської ідентичності Мінмолодьспорту.

Водночас, як убачається із матеріалів справи, правопорушення, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_1 було виявлено відповідною уповноваженою особою 21.05.2025.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому, п. 3 Порядку складання протоколів про адміністративні правопорушення в Національному агентстві з питань запобігання корупції, затвердженого Наказом НАЗК № 169/25 від 10.06.2025 року збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення розпочинається на підставі обґрунтованої доповідної записки уповноваженої особи, адресованої керівнику самостійного структурного підрозділу. Доповідна записка уповноваженої особи містить таку інформацію: джерела інформації та опис наявних фактичних даних, що можуть свідчити про ймовірне вчинення особою адміністративного правопорушення; наявні відомості про особу, яка ймовірно вчинила адміністративне правопорушення; норми законодавства, порушення яких ймовірно призвело до вчинення адміністративного правопорушення, попередня кваліфікація адміністративного правопорушення згідно з КУпАП.

Відтак, не є такою, що ґрунтується на законі і позиція особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про те, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є дата саме складання протоколу, тобто момент встановлення всіх необхідних ознак складу правопорушення, - оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу за своєю правовою природою: виявлення факту адміністративного правопорушення - це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила, у той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Отже, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Аналогічні висновки містяться у Постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020 у справі № 420/647/19 та від 14.08.2018 у справі № 166/46/17.

Вищевикладене свідчить, що ч. 4 ст. 38 КУпАП чітко вказує, що адміністративне стягнення може бути накладено з дня його виявлення, тобто з часу, коли відповідні уповноважені особи дізнались про факт порушення, а не з часу, коли цей факт був підтверджений зібраними під час перевірки доказами та документами.

Так, згідно з матеріалами справи протокол про адміністративне правопорушення був складений 09.10.2025, проте днем виявлення правопорушення слід вважати 21.05.2025, тобто днем, в який НАЗК на підставі отриманого повідомлення в межах моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів направило запит до Мінмолодьспорту України з вимогою щодо надання інформації та документів.

Отже, оскільки шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення, визначений ч. 4 ст. 38 КУпАП сплинув, то вказане свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав визначених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих Верховним Судом у постанові від 11.07.2018 у справі № 308/8763/15-а, що зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Більш того, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, суд звертає увагу на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За положеннями ст. 284 КУпАП, судовим рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Ураховуючи наведені мотиви і положення закону, оскільки станом на день розгляду справи в суді закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження по справі слід закрити на підставі п. 7 ч. ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-7, 247, 275-280, 283-287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА