Справа№ 953/9994/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2025 року о 12 годині 51 хвилина ОСОБА_1 повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом, керував транспортним засобом mersedes-benz s550l 4matic, державний реєстрацій номер НОМЕР_2 , по вул. Гризодубова, 104, у м. Харкові, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повідомлення, яке відповідно до довідки доставлене останньому 14.11.2025.

В судове засідання представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Бугай О.С. не з`явився. Про час і місце судового розгляду справи повідомлялася шляхом направлення повідомлення, яке відповідно до довідки доставлене останній 14.11.2025.

Суд зауважує, положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.

Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453660 від 14.09.2025, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом);

постановою серії ЕНА № 3717743 від 23.12.2024, згідно із якою ОСОБА_1 притягався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

рапортом командира взводу №1 роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Кожурина В., про виклад обставин події, що цілком узгоджується з відомостями протоколу;

відеозаписом «export-shtg5.mp4»;

довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області капітана поліції Чаговець Д., відповідно до якої ОСОБА_1 23.12.2024 притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченою ч.2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із порушенням п. 2.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає, зокрема, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто ст. 126 КУпАП.

Положеннями частини другої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При вирішенні питання кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, судом враховано положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови ЕНА № 3717743 ОСОБА_1 23.12.2024 притягався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. При цьому суд немає будь-яких даних щодо оскарження або скасування зазначеної постанови. Відтак, правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року.

З відеозапису «export-shtg5.mp4», на якому зафільмовані обставини події, не вбачається керування транспортним засобом ОСОБА_1 , однак, суд зауважує, що з дослідженого відеозапису вбачається, що вимоги працівників поліції до позивача адресувались саме як до водія, при цьому ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, мав вільний доступ до автомобіля, погодився пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння. Будь-яких інших осіб, які б могли керувати автомобілем не зафіксовані і ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими про їх існування не зазначає. Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка здійснювала керування mersedes-benz s550l, державний реєстрацій номер НОМЕР_2 .

З відеозапису «export-shtg5.mp4» встановлено, що зупинка транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , здійснена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху (проміжок часу 01:19:20 01:20:20 відеозапису «export-shtg5.mp4»). Суд зауважує, працівником поліції ОСОБА_1 продемонстрований відеозапис, на якому останній, керуючи транспортним засобом, здійснив порушення дорожньої розмітки. При цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень з цього приводу не висловив.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторно протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При вирішені питання щодо накладення на правопорушника стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років суд враховує наступне.

За сталою практикою Європейського суду з прав людини під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п. 182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції). Враховуючи, що санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, дане адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23), згідно якого Верховний Суд зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП можливе додаткове покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд зауважує, що вказане положення носить альтернативний характер, що дозволяє суду в межах наданих законом дискреційних повноважень як обрати цей вид додаткового покарання, так і не застосовувати його.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини застосування оплатного вилучення майна буде відповідати вимогам статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не просто за умови, якщо таке вилучення формально ґрунтується на вимогах закону, але й за умови, що таке законне оплатне вилучення у даній конкретній ситуації не порушує «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб». При застосуванні вилучення майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Суд вважає, що застосування оплатного вилучення транспортного засобу в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, у зв`язку із чим суд не застосовує додаткове покарання.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення (яке є умисним); особу правопорушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.