Справа № 545/4167/25
Провадження № 3/545/1035/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2025 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С. А., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, за ст.124 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_2 , 13.09.2025 о 11:14 в с. Супрунівка, дорога М03 Київ Харків-Довжанський 331 км., керуючи транспортним засобом Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_3 зі сторони м. Харків в напрямку м. Києва, рухаючись в крайній правій смузі при перестроюванні в крайню ліву смугу не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю Аudi А6 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі та здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , 13.09.2025 о 11:14 в с. Супрунівка, дорога М03 Київ Харків-Довжанський 331 км. керував транспортним засобом Аudi А6 д.н.з. НОМЕР_4 зі сторони м. Харків в напрямку м. Києва, рухаючись в крайній лівій смузі не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та дистанції, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнавав, надававши пояснення, що на виїзді з м. Полтава здійснював маневр випередження перестроювання з правої смуги в ліву, проїхав секунд 30 та сталось зіткнення, оскільки ОСОБА_2 розпочав перестроювання, коли відстань між автомобілями була менше 7 метрів. Вказав, що подав ОСОБА_2 сигнал і почав гальмувати, при цьому до моменту зіткнення рухався в межах дозволеної швидкості 50 км на годину

Адвокат Бабаскін К.С. вважав, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із даною пригодою, оскільки із матеріалів справи, а саме пояснень учасників ДТП, схеми місця ДТП локалізації пошкоджень автомобілів, розташування зон контакту автомобілів та виниклої дорожньої обстановки, вбачається наявність порушень ПДР виключно іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 . Також зі схеми місця ДТП помітно, що сліди гальмування автомобіля Audi A6 відсутні, що свідчить про те, що перестроювання водій ОСОБА_2 виконував на максимально близькій відстані від автомобіля Аudi. Вважав, що протокол, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає дійсності та суперечить самим матеріалам справи.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнавав, надав пояснення, що дійсно 13.09.2025 близько 11 год. 14 хв. керував мікроавтобусом Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_3 , приблизно у вказаний час рухався в районі 331-го км автодороги у населеному пункті Супрунівка та бачив відповідний дорожній знак на білому фоні. Враховуючи дозволений швидкісний режим, швидкість його руху складала 50 км/год. В цьому місці проїзна частина дороги має по дві смуги для руху автомобілів у кожному напрямку, які відділено було бар?єрним огородженням. Наближаючись до виїзду з населеного пункту, спочатку рухався у крайній правій смузі, а потім вирішив перестроятися у крайню ліву. Для цього увімкнув лівий покажчик повороту, та подивившись у ліве дзеркало заднього виду, переконався, що у другій смузі були відсутні автомобілі, яким своїм маневром би створювалась небезпека для руху, тобто автомобілі не перебували у безпосередній близькості. Після чого не знижуючи швидкості руху свого автомобіля, виконав маневр перестроювання у другу смугу та зі швидкістю 50 км/год. проїхав прямолінійно близько 50-70 метрів у другій смузі і після чого відчув сильний удар у задню частину автомобіля, від чого проїхавши якусь відстань, зупинився ліворуч у додатковій смузі для розвороту.

Адвокат Губа О.М. проти винуватості ОСОБА_2 у скоєнні ДТП заперечував, зазначив, що розташування транспортних засобів та характер пошкоджень автомобіля Renault, який вказує на направлення удару з заду на перед, свідчать про те, що під час зіткнення автомобіль ОСОБА_2 повністю перелаштувався та автомобілі ще до зіткнення рухались прямолінійно один за одним, та спростовують, те що зіткнення відбулось в процесі виконання маневру ОСОБА_2 , що, в свою чергу, підтверджує позицію, викладену ОСОБА_2 , про те що саме дії водія ОСОБА_1 , який не дотримвся дистанції, спричиили ДТП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто на осіб які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення.

За ст.124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення ПДР України та наслідками - пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до п. 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452618 від 13.09.2025, де викладено об`єктивну сторону правопорушення та вказано про порушення ОСОБА_2 п.10.1, п. 10.3 ПДР України (а. с.1); схемою місця ДТП від 13.09.2025 на якій зафіксовано схему та напрямок руху транспортних засобів, зокрема, відображено зміну напрямку руху автомобіля Renault Trafic при його преестроюванні з крайньої правої смуги в крайню ліву смугу, по якій рухався авомобіль Аudi А6, місце зіткнення учасників події, а також вказані ушкодження транспортних засобів, зокрема, передній бампер та переднє праве крило автомобіля Аudi А6, задні дверцята авто, задній бампер, заднє ліве крило атомобіля Renault Trafic (а.с. 4); письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він 13.09.2025, приблизно о 11:14, рухаючись у напрямку Києва у крайній лівій смузі, йшов на випередження автомобіля Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_3 , при зближенні автомобіль Renault Trafic, який рухався у правій смузі попутного напрямку різко почав перестроюватись у його смугу, через що ОСОБА_1 почав екстренно гальмувати, внаслідок чого при перестроюванні автомобіля Renault Trafic в крайню ліву смугу відбулось зіткнення передньої правої частини автомобіля ОСОБА_1 з задньою лівою частиною автомобіля Renault Trafic, через що автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Тілесних ушкоджень не зазнав (а.с.6). Окрім того, з зафіксованих ушкоджень фотографій та відеозапису наданих сторонами суду, вбачається, що зіткнення дійсно відбулось між передньою правою частиною автомобіля Аudi А6 та задньою лівою частиною автомобіля Renault Trafic, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 .

За встановлених судом обставин, пояснення водія ОСОБА_4 , що останній перконався у відсутності руху транспортних засобів на смузі, куди він зібрався перестроюватись, не підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, розташування автомобілів, напрямок їх руху, місце їх зіткнення, відсутність гальмівного шляху автомобіля Аudi А6, характер та локалізація ушкоджень підтверджують обставини ДТП, викладені в протоколі серії ЕПР1 № 452618 від 13.09.2025, який складено відносно ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до положеннь вимог п.10.1, п. 10.3 ПДР України саме водій який має намір змінити напрямок руху, зокрема почати перестроювання, в будь-якому випадку, повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, у разі перестроювання, дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, а тому, саме на такого водія покладається відповідальність за обачність при здійсненні маневру та відповідальність за недотримання цих норм, незалежно від того, чи встиг він завершити маневр перестроювання перед зіткненям, чи зіткнення відбулось ще в процесі маневрування.

Отже, за відсутності доказів на підтвердження того, що до зіткнення транспортні засоби тривалий час рухались один за одним в одній смузі руху та за наявності відображення в схемі ДТП зміни напрямку руху автомобілю Renault Trafic, місця їх зіткнення та зафіксованих ушкоджень транспортних засобів, суд відхиляє доводи адвокати Губи О.М., з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми діями порушив п.10.1, п. 10.3 ПДР України , а саме при перестроюванні в крайню ліву смугу не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю Аudi А6 д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого і сталося ДТП та транспортні засоби отримали пошкодження, отже в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Натомість, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452604 від 13.09.2025 ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.1 ПДР України, відповідно до норм якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; а також порушення п. 13.1. ПДР України, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставини викладені в протоколі серії ЕПР1 № 452604 від 13.09.2025 складеного відносно ОСОБА_1 суперечать обставинам, що викладені в протоколі серії ЕПР1 № 452618 від 13.09.2025 складеного відносно ОСОБА_2 , які суд вважає доведеними належними та допустимими доказами.

Так в протоколі ЕПР1 № 452604 від 13.09.2025 зазначається, що водій ОСОБА_1 рухаючись в крайній лівій смузі не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та дистанції, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку. Разом із тим, з протоколу серії ЕПР1 №452618 від 13.09.2025 вбачається, що транспортний засіб водія ОСОБА_1 рухався в крайній лівій смузі, на яку мав намір перелаштуватись водій ОСОБА_2 , рухаючись в крайній правій смузі.

Отже, до здійснення водієм ОСОБА_2 маневру транспортні засоби рухались у попутному напрямку по двом різним смугам руху.

Відповідно до п.1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Таким чином порушення водієм ОСОБА_1 п.13.1 ПДР щодо дотримання безпечної дистанції є недоведеним, оскільки в судовому засіданні встановлено, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 пред здійсненням маневру перестроювання в ліву смугу рухався по правій смузі. При цьому, зіткнення відбулось внаслідок невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.1., 10.3. ПДР України, який перед початком перестроювання повинен був преконатись про безпечність свого маневру та дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перелаштуватись.

При цьому, порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР України не доведено належними та допустимими доказами.

В протоколі та доданих до нього матеріалах не вказано швидкості руху автомобілю, на схемі місця ДТП не зафіксовано його гальмівний шлях, інших доказів як наявності порушення встановленої безпечної швидкості ОСОБА_1 , так і наявності причинно-наслідкового зв`язку між обраною ним швидкістю та скоєнням ДТП суду не надано.

Інших порушень ПДР водієм ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Відповідно до п.26 Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком

порушення Правил дорожнього руху.

Отже, причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР України й відповідними наслідками.

Натомість, докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 порушення п. 12.1, 13.1 ПДР України та причинний зв`язок таких порушень із скоєнням ДТП та спричиненням пошкоджень транспортних засобів в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо накладення стягнення на ОСОБА_2 , суд, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП , суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП ), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копія платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Цибізова