ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7822/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:

У провадженні судді Бондаренко М.С. на розгляді перебуває об`єднана справа про адміністративні правопорушення, про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР № 480400, водій ОСОБА_2 11 жовтня 2025 року, о 15 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 11, керуючи транспортним засобом «Hyundai tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався у безпечності своїх дій, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, через що здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai accent», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.9 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР № 480425, водій ОСОБА_1 11 жовтня 2025 року, о 15 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 11, керуючи транспортним засобом «Hyundai accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав перевагу у русі автомобілю «Hyundai tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , через що відбулось зіткнення, після у некерованому стані вказаний автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.2 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши водіїв та свідка, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суду з обох адміністративних проваджень надано наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР № 480400, складений стосовно ОСОБА_2 ; протокол про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР № 480425, складений стосовно ОСОБА_1 ; схема місця ДТП; письмові пояснення водіїв.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15 у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у випадках коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року № 130/720/17 за нормативним визначенням об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається з: порушення правил дорожнього руху; суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинного зв`язку між порушенням і наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП), що також може виключити відповідальність водія.

Отже, як встановлено у судовому засіданні, 11 жовтня 2025 року, о 15 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 11, відбулась дорожньо-транспортна пригода з участі «Hyundai accent», державний номерний знак НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_1 ) та автомобілем марки «Hyundai tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_3 ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини не заперечуються учасниками дорожньо-транспортної пригоди та у судовому засіданні як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 заперечили свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, перекладаючи відповідальність один на одного.

З матеріалів справи встановлено, що водій автомобіля «Hyundai Tucson» під керуванням ОСОБА_2 перед початком руху заднім ходом зупинився, оглянув дорожню обстановку та розпочав маневр повільно. Його дії були добре видимими для інших учасників руху.

Це підтверджується не лише його власними поясненнями, а й показаннями пасажирки, яка перебувала в автомобілі «Hyundai accent» в момент ДТП та зазначила, що ОСОБА_2 почав здавати назад поступово.

Також суддя встановила, що водій «Hyundai аccent» ОСОБА_1 бачив, як ОСОБА_2 почав рухатися заднім ходом. При цьому його маневр був початий завчасно та здійснювався з мінімальною швидкістю, що давало достатньо часу для оцінки дорожньої ситуації.

Незважаючи на очевидність цього маневру, ОСОБА_1 продовжив рух вперед та не вжив жодних заходів для попередження зіткнення.

При цьому водій ОСОБА_1 виїжджав з двору, рухаючись далі на головну дорогу, і з урахуванням того як бачив, що перед ним дуже повільно рухався автомобіль заднім ходом мав зупинитись на виїзді з двору.

Водночас суд ставить під сумнів показання водія ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 розпочавши рух заднім ходом із запаркованого місця, здійснивши з ним зіткнення на швидкості 30 км на годину.

Саме свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про допит якої просив водій ОСОБА_1 надала суду абсолютно протилежні йому показання - і про повільний рух водія ОСОБА_2 і про те, що бачила його автомобіль ще до того як ОСОБА_1 продовжував до нього наближатися, що і призвело у наслідку до зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 та некерований стан автомобіля ОСОБА_1 , що у подальшому здійснив зіткнення з іншим автомобілем.

Відтак дії ОСОБА_1 свідчить про невиконання ним обов`язку бути уважним та надати перевагу у русі іншому автомобілю. Він не зменшив швидкість, не зупинився, не подав звуковий сигнал і фактично діяв із розрахунком проскочити перед автомобілем, що здійснював рух задній хід.

Саме невжиття заходів для уникнення небезпеки з його боку стало вирішальним фактором у виникненні ДТП.

Окрім цього із долучених фото встановлено, що локалізація пошкоджень «Hyundai сccent» це досить значна деформація лівих дверей, що свідчить про те, що він рухався вперед рівною траєкторією, не змінюючи напрямку та не гальмуючи. Такий механізм ДТП підтверджує, що зіткнення сталося внаслідок того, що «Hyundai аccent» продовжував рух вперед, не врахувавши маневру іншого водія.

З урахуванням показань свідка, характеру пошкоджень, траєкторії руху транспортних засобів та фото із місця ДТП, суддя дійшла висновку, що дії ОСОБА_2 були обережними та відповідали вимогам ПДР.

Водночас викладене свідчить про те, що у цій дорожньо-транспортній обстановці аварійна ситуація, за характером, кількістю та черговістю порушень, викликана саме водієм ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилися.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід закрити.

Дослідивши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 та з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО