ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2174/25 Головуючий 1 інстанції: Проценко Л.Г.
Провадження №33/818/1852/25 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

при секретарі Вакула Н.С.,

за участю: захисника Дягілєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 07 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 15 квітня 2025 року о 08:04 год. в м.Харкові, по вул.Копиловська, буд.27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot 508», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6810, прилад ARBH 0665, тест 3424, результат огляду 1,04 % проміле, з результатом водій погодився. Вказаними діями водій порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Холодногірського районного суду м. Харкова від 07 липня 2025 року, а провадження закрити.

В обґрунтування доводів зазначає, що він не погодився з результатом газоаналізатора, який вп`ятеро перевищував допустиму норму, оскільки був тверезим та відчував себе позитивно. Звертає увагу на те, що працівники поліції не запропонували пройти медичне обстеження. Крім того, зазначає, що протокол складався без нього, оскільки з відеозапису видно, що працівник поліції зачитав протокол, однак, він його не слухав, не читав, а тільки підписав.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, визнавши причини пропуску поважними, оскільки справа розглянута за його та захисника відсутності, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, своєчасно подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

У судове засідання Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, з`явився захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Дягілєв О.В.

Захисник Дягілєв О.В. пояснив, що ОСОБА_1 відомо про день та час розгляду його апеляційної скарги, однак, останній не зміг приїхати у судове засідання Харківського апеляційного суду, правова позиція між ними узгоджена та не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без його участі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі, однак за обов`язковою участю його захисника адвоката Дягілєва О.В.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи захисника Дягілєва О.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши ці доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.9 А Правил дорожнього руху.

Так, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 А Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300920 від 15 квітня 2025 року, в якому зазначено про те, що 15 квітня 2025 року о 08 годині 04 хвилини в. м.Харкові по вул.Копиловській, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBH 0665, тест 3424, результат огляду 1,04 проміле. З результатом водій ОСОБА_1 згоден, чим порушив п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Дата, час, місце розгляду адміністративної справи: Ленінський райсуд м. Харкова»; «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи: ( ОСОБА_1 ); «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», « Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав (ла): ТЗ039165 Підпис водія (особи) про отримання тимчасового дозволу»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений(а), копію протоколу отримав(ла), внесені про мене дані-правильні): ОСОБА_1 ) (арк.1).

Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі, або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк.4), ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 ARBH 0665, результат позитивний, вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 1,04% проміле, що підтверджується роздруківкою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» ARВН-0665 (арк. 3). ОСОБА_1 погодився із результатом газоаналізатору Alcotest 6810 та власноруч поставив свій підпис як у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і роздруківці тесту газоаналізатора Драгер.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 15 квітня 2025 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, але огляд у медичному закладі не проводився, у зв`язку із відмовою водія (арк.5).

Також належить взяти до уваги, що згідно рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції, Черняк В., 15 квітня 2025 року в ході патрулювання території Шевченківського району у складі екіпажу 1101, близько 08:04 було виявлено транспортний засіб Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 . На підставі п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліції» вказане транспортний засіб було зупинено із застосуванням спец.сігналу та проблискових маячків за адресою: вул. Копиловська, поблизу буд.27. Було встановлено особу водія, ним виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході розмови було повідомлено причину зупинки, та помічено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На законну вимогу працівника поліції, водій ОСОБА_1 погодився добровільно пройти процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810. Спроба позитивна та склала 1,04 % проміле. З результатом водій був згоден, що зазначено відповідним підписом у акті огляду. В подальшому було ознайомлено з правами та обов`язками та винесено постанову ЕНА №4503899 за ч.1 ст.126 КУпАП та складено протокол ЕПР1 №300920 за ч.1 ст.130 КУпАП, п.п.2.9 А ПДР. Після водія було відсторонено від подальшого керування транспортного засобу. Авто передано тверезому водію. Вся подія зафіксована на нагрудні БК (арк.7).

У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 15 квітня 2025 року за участю ОСОБА_1 (арк.6).

Зокрема, з відеозаписувбачається, що на вимогу працівників поліції транспортний засіб зупиняється на узбіччі дороги. Підійшовши до автомобіля, працівник поліції представився, попросив протерти номерний знак та попередив про необхідність вмикати сигнали повороту при перестроюванні з однієї смуги на іншу. Під час спілкування з водієм та встановлення особи, яким виявився ОСОБА_1 , працівник поліції встановив ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої не вживав. Працівник поліції зробив контрольний забір повітря, який показав, що алкоголю нема, після чого ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 1,04 % проміле. Працівник поліції запитав у водія, чи згоден він із результатом, на що ОСОБА_1 відповів, що не згоден. Оскільки ОСОБА_1 був не згоден із результатом огляду з використанням газоаналізатором Драгер, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога для проходження процедури освідування, де у нього візьмуть біологічний матеріал та проведуть аналіз, на підставі якого зроблять висновок, у якому буде зазначено, чи перебував у стані алкогольного сп`яніння чи ні. ОСОБА_1 попросив працівника поліції повторно пройти огляд за допомогою Драгера на місці зупинки транспортного засобу. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що не передбачено проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер повторно на місці зупинки транспортного засобу, та роз`яснив, що, якщо він погоджується із результатом Драгера, то буде складено протокол про те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, або якщо він не погоджується з цим результатом, поліцейські зобов`язані направити особу до лікаря нарколога, який відбирає біологічні зразки та складає висновок, чи перебувала особа в стані алкогольного сп`яніння чи ні, у разі, якщо особа від усього відмовляється, то складається протокол за відмову від проходження огляду. На питання працівника поліції, чи погоджується ОСОБА_1 із результатом, останній відповів «Давайте пишіть». Працівниками поліції оголошено акт огляду та роздруківку чека з приладу Драгер, у яких ОСОБА_1 поставив свої підписи. ОСОБА_1 ознайомлено із ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, працівниками поліції було виявлено відсутність у ОСОБА_1 страхового полісу, у зв`язку з чим повідомлено про розгляд справи за ч.1 ст.126 КУпАП та складання відповідної постанови. Після оголошення постанови за ч.1 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 її підписав та отримав її копію. Крім того, ОСОБА_1 ознайомили із протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який його підписав та отримав копію.

Таким чином, з відомостей цього відеозапису, об`єктивно вбачаються обставини події, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та хід спілкування останнього з працівниками поліції, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Драгер» та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Однак, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на захист, звернувшись за допомогою до професійного адвоката, не скористався своєю процесуальною можливістю та не звернувся із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ними не було його доставлено до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складання протоколу за його відсутністю, оскільки він його не слухав, а лише підписав, є безпідставними, з огляду на наступне.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати правила дорожнього руху та їх дотримуватися.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту.

Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер». ОСОБА_1 добровільно, без будь-якого тиску пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат якого становив 1,04 % проміле. Після незгоди водія із результатом, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснив процедуру проходження, та відповідні наслідки, після чого водій погодився з результатом, зазначивши «Давайте пишіть».

Крім того, з відеозапису об`єктивно вбачається, що під час оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 задавав працівникам поліції відповідні питання щодо складеного протоколу та отримував відповіді, відмовився від надання пояснень у протоколі, будь-яких заперечень, своєї незгоди з діями працівників поліції не висловлював.

Поряд із цим, варто звернути увагу на те, що з відеозапису вбачається, що будь-якого психологічного чи фізичного тиску з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 не встановлено, а стороною захисту не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, та розцінюються апеляційним судом, як обраний спосіб захисту.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Холодногірського районного суду м.Харкова від 07 липня 2025року задовольнити, поновивши йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 07 липня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков