П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Шевченко Л.В. за участю: секретаря судового засідання Чуприни Я.Е., заступника керівника Бахмутської окружної прокуратури Радковського Д.І., а також особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює у КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут», раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
До Покровського районного суду міста Кривого Рогу від начальника Управління стратегічний розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України надійшли матеріали про адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 .
У протоколах №№ 305 від 22.10.2025, 306 від 22.10.2025, 307 від 22.10.2025, 308 від 22.10.2025, 309 від 22.10.2025, 310 від 22.10.2025, 311 від 22.10.2025, 312 від 22.10.2025, 313 від 22.10.2025, 314 від 22.10.2025, 315 від 22.10.2025, 316 від 22.10.2025, 317 від 22.10.2025, 318 від 22.10.2025, 319 від 22.10.2025, 320 від 22.10.2025,0 321 від 22.10.2025, 322 від 22.10.2025, 323 від 22.10.2025, 324 від 22.10.2025, 325 від 22.10.2025, 326 від 22.10.2025, 327 від 22.10.2025, 328 від 22.10.2025, 329 від 22.10.2025, 330 від 22.10.2025, 331 від 22.10.2025, 332 від 22.10.2025, 333 від 22.10.2025, 334 від 22.10.2025, 335 від 22.10.2025, 336 від 22.10.2025, 337 від 22.10.2025, 338 від 22.10.2025, 339 від 22.10.2025, 340 від 22.10.2025, 341 від 22.10.2025, 342 від 22.10.2025, 343 від 22.10.2025 344 від 22.10.2025, 345 від 22.10.2025 346 від 22 жовтня 2025 року, 347 від 22.10.2025, 348 від 22 жовтня 2025 року, 349 від 22 жовтня 2025 року, 350 від 22 жовтня 2025 року, складених старшим оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР Національної поліції України капітаном ОСОБА_2 вказується, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді заступника генерального директора з економічних питань Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» (далі КНП «БЛІЛ м. Бахмут»), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно п. п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на робочому місці, ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу про встановлення премії лікарю-статистику ОСОБА_3 , яка займає вказану посаду за суміщенням з посадою генерального директора КНП «БЛІЛ м. Бахмут», тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснено статтю 63 Конституції України, повідомила суду, що накази про преміювання лікаря-статистика підписувала як заступник Генерального директора Підприємства, після узгодження сум премій з Уповноваженим органом - Управлінням охорони здоров`я Бахмутської міської ради. Їй ніхто не роз`яснив положення хаконодавства щодо реального, потенційного конфлікту інт ересів. Вину у вчиненні адміністративного правопорушенян за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП визнає.
Відповідно до статті 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.
Прокурор Радковський Д.І. в судовому засіданні просив об`єднати справи, щоб не порушувати право ОСОБА_1 , вважав, що протоколи складені правильно і дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Встановлено, що згідно наказу КНП «БЛІЛ м. Бахмут» № 163-НК від 16 серпня 2021 року заступника головного лікаря з економічних питань ОСОБА_1 було переведено на посаду заступника Генерального директора з економічних питань. З посадовою інструкцією за посадою ОСОБА_1 ознайомлена 16.08.2021.
Відповідно до статуту № 7/9-285 від 26.05.2021, № 248рр від 28.12.2023, № 115 рр від 09.05.2025, № 31 рр від 06.02.2025 року КНП «БЛІЛ м. Бахмут» (нова редакція) підприємство є юридичною особою публічного права.
Пунктом 1.1 Статуту КНП «БЛІЛ м. Бахмут» (в новій редакції), затвердженого рішенням 9 сесії 7 скликання Бахмутської міської ради від 26.05.2021 № 7/9-285 було визначено, що Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним (неприбутковим) підприємством (далі Підприємство), що надає послуги вторинної/ спеціалізованої медичної допомоги населенню України. Засновником підприємства також є Бахмутська міська рада. При цьому суд вказує, що у протоколах помилково вказано, що Засновником, власником та органом управління майном КНП «БЛІЛ м. Бахмут» є управління охорони здоров`я Бахмутської міської ради.
Статут, затверджений рішенням 9 сесії 7 скликання Бахмутської міської ради від 26.05.2021 № 7/9-285, а саме пінкут 1.7 містить положення, що відносини Підприємства будуються на засадах підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності Засновнику Уповноваженим органом управління Підприємства, якого Засновник за власним рішенням наділив повноваженнями щодло управління Підприємством (виконавчий орган - Управління охорони здоров`я Бахмутської міьскої ради (далі- Уповноважений орган управління).
Пунктом 1.2 Статуту встановлено, що Підприємство реорганізовано шляхом перетворення Комунального закладу охорони здоров`я «Бахмутська центральна районна лікарня» за рішенням Бахмутської міської ради від 22.08.2018 № 6/120-2295, відповідно до законів України: «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства з питань діяльності закладів охорони здоров`я». Підприємство є правонаступником всіх майнових та інших прав і обов`язків Комунального закладу охорони здоров`я «Бахмутська центральна районна лікарня». Підприємство створене на базі комунального майна Бахмутської міської територіальної громади.
Пунктом 1.1 вказаного вище Статуту визначено, що Комунальне некомерційне підприємство «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним (неприбутковим) підприємством, що надає первинну, спеціалізовану, екстрену, паліативну, реабілітаційну медичну допомогу населенню України.
Вказаними вище Статутами визначено, що КНП «БЛІЛ м. Бахмут» є юридичною особою публічного права.
Пунктом 7.3 Статуту визначено, що Керівникорм Підприємства є генеральний директор, який призначається на посаду та звільняється з неї Уповноваженим органом управління відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством та який відповідає чинним кваліфікаційним вимогам.
Суддею встановлено, що додатковими угодами до контракту від 04.12.2018 № 2/8 з керівником Комунального некомерційного підприємства "Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут" від 10.08.2021 та від 04.10.2023 ОСОБА_4 є Генеральним директором даного підприємства.
Згідно ст. 81 ЦК України юридична особа публічного права є юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи заступником генерального директора з економічних питань КНП «БЛІЛ м. Бахмут» є посадової особою юридичної особи публічного права.
Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичної особи публічного права.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:
- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес- це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Заступник генерального директора з економічних питань КНП «БЛІЛ м. Бахмут» ОСОБА_1 , є посадовою особою підприємства-юридичної особи публічного права, яка безпосередньо підпорядкована Генеральному директору КНП «БЛІЛ м. Бахмут» ОСОБА_3 , заінтересована у збереженні своєї посади, неупередженому відношенні до неї, збереженні добрих відносин з керівником, тому не може об`єктивно та неупереджено розглядати питання щодо визначення розміру премії лікарю-статистику ОСОБА_3 , яка займає вказану посаду за суміщенням з посадою генерального директора КНП «БЛІЛ м. Бахмут».
Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 , заступник генерального директора з економічних питань КНП «БЛІЛ м. Бахмут», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та є суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання, щодо підписання наказу про премію за кожен місяць окремо:
- За вересень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн. (наказ 281-НА від 24.09.2025);
- За серпень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; (наказ 239-НА від 15.08.2025);
- За липень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн. (наказ 206-НА від 18.07.2025);
- За червень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн. (наказ 182-НА від 20.06.2025;
- За травень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн. (наказ 154 НА від 23.05.2025;
- За квітень 2025 року у розмірі 71 000,00 грн. наказ 111-НА від 21.04.2025;
- За березень 2025 року у розмірі 55 000,00 грн. (наказ 82-НА від 21.03.2025;
- За лютий 2025 року у розмірі 53 000,00 грн. наказ 51-НА від 21.02.2025;
- За січень 2025 року у розмірі 53 000,00 грн. наказ 18-НА від 17.01.2025;
- За грудень 2024 року у розмірі 70 000,00 грн. наказ 370- НА від 23.12.2024;
- За листопад 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 347-НА від 22.11.2024;
- За жовтень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 310 НА від 22.10.2024;
- За вересень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 277-НА від 23.09.2024;
- За серпень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 252- НА від 26.08.2024 ;
- За липень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 228- НА від 24.07.2024;
- За червень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 196 НА від 19.06.2024;
- За травень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 173- НА від 23.05.2024;
- За квітень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 143- НА від 22.04.2024;
- За березень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 113- НА від 22.03.2024;
- За лютий 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 79- НА від 23.02.2024;
- За січень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 32-НА від 19.01.2024;
- За грудень 2023 року у розмірі 60 000,00 грн. наказ 506- НА від 22.12.2023;
- За листопад 2023 року у розмірі 50 000,00 грн. наказ 469 НА від 23.11.2023.
Отже, ОСОБА_1 , як заступник генерального директора з економічних питань, маючи право на підписання наказів про виплату премії та визначення її розміру за узгодженням Уповноваженого органу лікарю-статистику ОСОБА_3 , яка займає вказану посаду за суміщенням з посадою генерального директора КНП «БЛІЛ м. Бахмут» не перестає бути їй підпорядкованою, за таких обставин прийняття рішень ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 буде завжди породжувати конфлікт інтересів, який буде потребувати його врегулювання за допомогою способів визначених Закону України «Про запобігання корупції».
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
При цьому, за тих же обставин, ОСОБА_1 перебуваючи у відносинах прямої організаційної залежності від генерального директора КНП «БЛІЛ м. Бахмут» була наділена повноваженнями щодо вирішення питання про виплату премій, розміру премій лікарю-статистику ОСОБА_3 , яка займає посаду за суміщенням з посадою генерального директора КНП «БЛІЛ м. Бахмут». Слід звернути увагу, що рішення щодо преміювання та в якому розмірі, відносно ОСОБА_1 приймаються генеральним директором КНП «БЛІЛ м. Бахмут» ОСОБА_3 .
За таких обставин ОСОБА_1 є підпорядкованою особою своєму безпосередньому керівнику генеральному директору КНП «БЛІЛ м. Бахмут» ОСОБА_3 , що кореспондується з п. 12 її посадової інструкції. Відповідно, ОСОБА_1 є підлеглою генеральному директору КНП «БЛІЛ м. Бахмут» ОСОБА_3 , яка приймає рішення, що можуть задовольнити особисті інтереси керівника, який в рамках своїх повноважень може приймати стосовно неї рішення про призначення по посаду та звільнення з посади, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень тощо.
Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання, щодо підписання наказу про премію за кожен місяць окремо: за вересень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; за серпень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; за липень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; за червень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; за травень 2025 року у розмірі 61 000,00 грн.; за квітень 2025 року у розмірі 71 000,00 грн.; за березень 2025 року у розмірі 55 000,00 грн.; за лютий 2025 року у розмірі 53 000,00 грн.; за січень 2025 року у розмірі 53 000,00 грн.; за грудень 2024 року у розмірі 70 000,00 грн.; за листопад 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за жовтень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за вересень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за серпень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за липень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за червень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за травень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за квітень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за березень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за лютий 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за січень 2024 року у розмірі 50 000,00 грн.; за грудень 2023 року у розмірі 60 000,00 грн.; за листопад 2023 року у розмірі 50 000,00 грн.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". При цьому, у даній статті під під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. При цьому, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.
Згідно зі статтею 14 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.
Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст. 14 Закону щодо урегулювання конфлікту інтересів.
Зміст цього поняття визначають такі дві обов`язкові ознаки:
1) конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями;
2) наявність такої суперечності може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
Національне агентство з питань запобігання корупції надає такі роз`яснення.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (ст. 1 Закону).
Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (ст. 1 Закону).
Приватний інтересбудь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з
фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських,політичних, релігійних чи інших організаціях (ст. 1 Закону)
.Враховуючи наведені визначення, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі його складові:
-в особи є приватний інтерес;
-в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний приватний інтерес;
-такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).
Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів.
За відсутності принаймні однієї із складовихслужбових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересуконфлікт інтересів не виникає.
Відносини прямого підпорядкування.
Як правило, підпорядковані працівники схильні діяти в інтересах керівника. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь керівника, підпорядкована особа може розраховувати або на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, або на уникнення негативної реакції керівника, застосування дисциплінарного стягнення/ініціювання дисциплінарного стягнення щодо підпорядкованого працівника тощо. Своєю чергою, керівник прагнутиме віддячити підлеглому працівнику, який задовольнив приватний інтерес керівника.
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових / представницьких повноважень, що є дискреційними.
При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження з питання, у якому у неї наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.
Суд звертає увагу також на зміст роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 червня 2022 року №11 «Щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів», відповідно до яких, конфлікт інтересів також виникає у випадку, коли особа подає пропозицію (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня. У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат та їх розмір, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття відповідного рішення.
Необхідність внесення зазначеної пропозиції зумовлена тим, що керівник органу, підприємства, установи, організації, приймаючи рішення про встановлення стимулюючих виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу. Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок. Таким чином, приватний інтерес при реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення керівника органу, підприємства, установи, організації про встановлення стимулюючих виплат.
Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозицій щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів. Якщо окремі керівники, керуючись зазначеними положеннями, готуватимуть пропозиції щодо встановлення розміру власної премії, вони діятимуть в умовах реального конфлікту інтересів. Для уникнення реального конфлікту інтересів у цій ситуації необхідно: утриматись від здійснення оцінки своєї роботи та, відповідно, внесення пропозицій щодо визначення собі конкретного розміру премії чи надбавки; за наявності потреби надавати керівник вищого рівня необхідну інформацію, на підставі якої він зможе самостійно визначити конкретний розмір премії чи надбавки.
При цьому, Національне агентство рекомендує здійснювати повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у письмовій формі з реєстрацією відповідно до існуючої системи діловодства. Письмове повідомлення, по-перше, буде документальним підтвердженням того, що особа дійсно повідомила про наявність конфлікту інтересів, а по-друге дасть можливість безпосередньому керівнику детально проаналізувати ситуацію та визначитися із оптимальним способом врегулювання конфлікту інтересів.
Відповідно ч.1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - передбачає адміністративну відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд дійшов висновку, що реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 виник з моменту підписання наказів про встановлення премій ОСОБА_3 за відповідні місяці.
ОСОБА_1 не повідомляла жодний орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів доведена поза розумним сумнівом.
Таким чином, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію заступника керівника Юахмутської окружної прокуратури, дослідивши адміністративні протоколи та додані до них докази, суддя дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та необхідності притягнення її до адміністративної відповідальності.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Таким чином, враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ч. 1 ст. 172-7 цього Кодексу, тому на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьохста вісьмдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6545,00 грн
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, яке відповідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 172-7 ч.1,2, 283-284, 289 КУпАП, -
Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначивши їй адміністративне стягнення за:
- ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень;
- ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 385 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6545,00 гривень.
На підставі ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 385 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6545,00 гривень.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2025.

Суддя Л. В. Шевченко