Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 569/14425/25

Провадження № 33/4815/1024/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, 26 червня 2025 року о 23 год. 47 хв. в м. Рівне на вул. Льонокомбінатівська, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, таким чином повторно протягом року вчинив правопорушення, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 19 вересня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі за ч.3 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю постанови через: відсутність доведеного факту керування ним транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом; упередженість дій інспектора Войнова Ю.В. та відсутність об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння; суперечність у встановленні його особи (вказівка на посвідчення водія замість військового квитка); порушення процедури огляду на стан сп`яніння, включаючи відсутність складання та вручення акта огляду і направлення; неправильну оцінку судом доказів, зокрема ігнорування відеозапису та неналежне врахування його заяв про неможливість явки.

Вказує, що судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності та відсутності його захисника, який не з`явився на судове засідання через поважну причину перебування на лікуванні. Зазначає, що його дії не мали жодних зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора Боровика Б.С.. Вважає, що ставлення цього інспектора було упередженим стосовно нього, оскільки він послався на попередні постанови за ст.130 КУпАП, складені 08.12.2024 року та 31.01.2025 року, які наразі оскаржуються в апеляційній інстанції та не набули законної сили. Наголошує на порушенні процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки огляд фактично не проводився до складання постанови: о 23:57 год. інспектор повідомив про складену постанову, тоді як складання акта огляду чи направлення на медичний огляд почалося після цього і не було завершено навіть о 00:21 год., коли поліцейські покинули місце події, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 ..

Вказує, що поліцейські також не зупиняли транспортний засіб, а підійшли до припаркованого авто, при цьому о 00:09:48 він чітко заявив, що не знаходився за кермом цього автомобіля, власником якого є ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність факту керуванням ним транспортним засобом.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 19 вересня 2025 року за відсутності останнього (а.с.17). Докази про надіслання копії постанови ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Згідно апеляційної скарги, з копією постанови він ознайомився 26 жовтня 2025 року через ЄДРСР на офіційному веб-сайті.

Апеляційна скарга подана на поштове відділення 28.10.2025 року (а.с.29).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

На судове засідання, призначене на 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, при цьому жодних доказів поважності причин його неявки до суду 24.11.2025 року ним не подано, клопотань про відкладення розгляду чи забезпечення відеоконференції заздалегідь до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Так, диспозицією ч.3 ст.130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаних правопорушень за обставин, викладених у постанові місцевого суду, підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373762 від 27.06.2025 року;

- довідкою ст. інспектора ВАП УПП в Рівненській області ДПП майора поліції Савіна В., згідно якої відповідно до запиту підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України: 1) 08.12.2024 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №191865 за ч.1 ст.130 КУпАП, який 10.12.2024 року було направлено до Калинівського районного суду для розгляду та по якому рішенням Калинівського районного суду №132/3900/24 від 12.03.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування строком на 1 рік, а також; 2) 31.01.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234701 за ч.1 ст.130 КУпАП, який 06.02.2025 року було направлено до Запорізького районного суду для розгляду та по якому рішенням Запорізького районного суду №317/826/25 від 24.03.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування строком на 1 рік;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факт відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі (файл 88f, час 12:10 та час 14:30).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції нібито не зупиняли транспортний засіб, а підійшли до вже припаркованого авто, не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того з дослідженого у ході судового розгляду відеозапису чітко вбачається, що автомобіль марки «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався, після чого зупинився (файл 88f, час 01:30). При цьому за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 ..

Таким чином, матеріали справи у своїй сукупності зокрема, відеозаписи, досліджені під час судового розгляду, підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що спростовує твердження захисту про відсутність такого факту.

Суд також критично оцінює доводи апеляційної скарги про нібито порушення права на захист. Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час усіх судових засідань, однак на судовий розгляд, призначений на 18.07.2025 року не з`явився без поважних причин і без подання будь-яких клопотань.

Подальші засідання неодноразово відкладалися на 08.08.2025 року, 05.09.2025 року та 19.09.2025 року, проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник або не з`являлися, або подавали клопотання про відкладення без надання будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки.

При цьому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати письмові пояснення чи взяти участь у засіданні дистанційно, однак цими правами він не скористався.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів.

Отже, доводи апеляційної скарги на порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, є безпідставним, оскільки суд першої інстанції забезпечив йому належну можливість для реалізації процесуальних прав, а розгляд справи у його відсутності зумовлений не об`єктивними причинами, а систематичним ухиленням від участі в судових засіданнях.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння також є безпідставними. Із відеозапису з нагрудної камери вбачається, що працівники поліції одразу зафіксували та озвучили наявні у нього характерні ознаки сп`яніння, зокрема розширені зіниці які не реагують на світло та порушення мови (файл 88f, час 11:50).

Також апеляційним судом не враховуються твердження ОСОБА_1 про оскарження в апеляційній інстанції складених відносно нього 08.12.2024 року та 31.01.2025 року протоколів за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів про їх оскарження чи рішень апеляційних судів про скасування постанов про визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції, оскільки, на думку апеляційного суду, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, яке буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович