Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 559/3525/25

Провадження № 33/4815/959/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

захисника Любчика С.Р.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Любчика С.Р. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. штрафу в дохід держави.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2025 року о 12.10 год. на 375 км автодороги М-06 Київ-Чоп водій ОСОБА_2 , керуючи т/з Mitsubishi Pajero, д.н.з НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, а саме повороту ліворуч не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mersedes Benz, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.2.3.б та 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Любчик С.Р. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки докази про те, що його дії перебували в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП в матеріалах справи відсутні. Зазначає, що ОСОБА_2 пояснив, що наближаючись до перехрестя із другорядною дорогою почав зменшувати швидкість, прийняв якомога ближче до осьової лінії розмітки й приблизно за 100 метрів до перехрестя увімкнув покажчик лівого повороту, при цьому позаду нього рухалися один за одним ряд легкових автомобілів, які також зменшували швидкість. Зауважив, що перед виконанням повороту він переконався у відсутності зустрічних транспортних засобів та в тому, що його ніхто не обганяє, подивився у дзеркала заднього виду і оскільки жодних транспортних засобів, які б рухалися назустріч не було, почав плавно повертати ліворуч, рухаючись зі швидкістю 5 км/год. Крім того вказав, що коли передня частина його автомобіля була на відстані приблизно 1 метр від лівого краю проїзної частини він відчув удар у його ліву передню частину та побачив автомобіль марки Mersedes Benz С180 сірого кольору, який проїхав повз нього з великою швидкістю, приблизно 100 км/год і зупинився на лівому узбіччі на відстані приблизно 50 м від нього.

Наголошує, що в судовому засідання ОСОБА_1 зазначала, що вона не побачила дорожній знак 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», що вказує на те, що вона проявила неуважність і розпочала обгін вже після того, як ОСОБА_2 почав виконувати маневр повороту ліворуч. Доводить, що постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано стягнення у виді 850 грн. штрафу в дохід держави, ця постанова ніким не оскаржувалась та набрала законної сили 30.09.2025 року. При цьому в постанові зазначено, що ОСОБА_1 вину у скоєному визнала та розкаюється, однак дану постанову суд першої інстанції не врахував.

Заслухавши доводи захисника Любчика С.Р. на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_1 про залишення постанови місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.

Згідно ст.124 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п.2.3 б, 10.1 ПДР України.

Відповідно до п.2.3 бПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У ході апеляційного розгляду захисник Любчик С.Р. вказав, що ОСОБА_2 свою вину в скоєному не визнає. Зазначив, що перед здійсненням маневру поворот ліворуч він знизив швидкість приблизно до 5 км/год, за 100 метрів увімкнув лівий поворот, переконався що ніхто не здійснює обгін, і лише тоді почав повертати. Маневр повороту зайняв 5-6 секунд, в цей період ОСОБА_2 дивився лише в напрямку дороги куди повертав, і автомобіль ОСОБА_1 , яка рухалась зі швидкістю біля 100 км/год, побачив лише в момент зіткнення. Вказав, що постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано стягнення у виді 850 грн. штрафу в дохід держави, ця постанова ніким не оскаржувалась та набрала законної сили 30.09.2025 року. При цьому в постанові зазначено, що ОСОБА_1 вину у скоєному визнала та розкаюється, однак дану постанову суд першої інстанції не врахував.

Потерпіла ОСОБА_1 повідомила суду, що ОСОБА_2 здійснив поворот ліворуч раптово, без попереднього увімкнення відповідного світлового покажчика. Також зазначила, що вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху обома водіями.

З огляду на викладене та з врахуванням матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, зокрема схемою місця ДТП від 23 листопада 2025 року, з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на автодорозі М-06 Київ-Чоп на 375 км. + 690м., із зазначенням місця розташування транспортних засобів, місця зіткнення т.з., кілометрового стовпчика, дорожнього знаку 1.22, дорожнього огороджування, краю проїзної частини, дорожньої розмітки 1.1, 1.7, 1.13, напрямку руху т.з., дорожнього знаку 2.1..

Таким чином, виходячи з аналізу та оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та характеру ушкоджень транспортних засобів, апеляційний суд приходить до висновку, що ДТП мала місце за обставин значених у протоколі про адміністративне правопорушення, а пошкодження транспортних засобів сталося внаслідок порушення ОСОБА_2 п.п.2.3 б, 10.1 ПДР України.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП. На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Любчика С.Р. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович