Справа №534/3184/25
Провадження №3/534/629/25
П О С Т А Н О В А

25 листопада 2025 рокум. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Комарової Д.Ю., за участі секретаря судового засідання Калініної А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук, Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області 24.11.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №398780, складений 15.11.2025 відносно ОСОБА_1 .

Так, 15.11.2025 близько 22 год 35 хв ОСОБА_1 , неналежно виконувала батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній вживав алкогольні напої та був госпіталізований до лікарні з алкогольним отруєнням, як наслідок мати не виконала вимоги, передбачені ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує належне виховання та утримання сина, створює йому всі необхідні умови для повноцінного фізичного, психічного та морального розвитку. Вказана в протоколі подія мала разовий характер, сталася за виняткових обставин і більше не повторювалася. Після інциденту з сином була проведена ґрунтовна виховна бесіда, вжито всіх необхідних заходів для недопущення подібного надалі. На теперішній час дитина перебуває в нормальних сімейних умовах, відвідує навчальний заклад, стан її здоров`я та поведінки не викликає жодних зауважень.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання дітей розкриваються у нормах спеціального законодавства, що регулює відносини у сім`ї та охорону дитинства, зокрема у ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».

Крім того, у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Під час розгляду справи суддею було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, підтверджується долученими до матеріалів справи доказами: поясненнями лікаря ОСОБА_3 , поясненнями відчима ОСОБА_4 та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так 15 листопада 2025 року близько 22 години 40 хвилин її неповнолітній син ОСОБА_2 перебував поза межами місця постійного проживання без супроводу батьків чи осіб, які їх замінюють, і був доставлений та госпіталізований до КНП «ЛІЛ І рівня» з ознаками алкогольного отруєння і станом середньої тяжкості.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо виховання та нагляду за неповнолітньою дитиною.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП кваліфіковані правильно.

Обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суддею не встановлено.

Підстави для закриття справи, передбачені ст. 247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Тому з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді попередження. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, і застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Комарова