Справа № 632/778/25
провадження №3/632/323/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання - Охріменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2025 року о 22 год. 57 хв. ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 20 у 4-му мікрорайоні міста Златопіль Харківської області, з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, у яких він прохав розглянути справу без його участі та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, не відповідають дійсності, а дії поліцейських під час його складання є неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство. Свої заперечення ОСОБА_1 мотивував низкою порушень та недоліків, допущених уповноваженими особами під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які вона вважає істотними, що, своєю чергою, тягне за собою недопустимість отриманих доказів.

Основними аргументами є такі:

- протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Котляренком О. В., а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння іншою особою, статус якої чітко не визначено в цьому документі (лікар чи інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області). Тобто зазначені письмові докази складені різними особами, що, на думку ОСОБА_1 , є неприпустимим;

- щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, який передбачає, що «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», хоча він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу Alcotest 6810;

- огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився без залучення двох свідків, що суперечить вимогам чинного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам технічного опису бланка про адміністративне правопорушення. Документи в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не засвідчені печатками уповноважених на те посадових осіб, що не відповідає чинному законодавству та вимогам державних стандартів до документів, визначених у п. 5 «Інструкції про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 6 листопада 2015 року № 1376;

- відеозапис не може бути належним доказом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки таким доказом може бути лише використання працівником поліції спеціальних технічних засобів;

- згідно з п. 8 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735: «Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції». Однак такого направлення о 23:03 поліцейський відділення поліції № 1 (м. Златопіль) Лозівського РВП ГУНП у Харківській області ст. сержант поліції Котляренко О. В. не надав.

Також з військової частини АХХХХ надійшло клопотання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 з 19 липня 2023 року проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 та на підставі наказу командира військової частини № 136 від 21 квітня 2025 року був направлений у чергову відпустку, а 25 квітня 2025 року був достроково відкликаний з відпустки у зв`язку з виникненням службової (військової) необхідності. Наказ про відкликання містив інформацію про переміщення особового складу та виконання завдань в умовах воєнного стану, тому відповідно до Закону України «Про державну таємницю» та наказу МОУ № 402 від 24.07.2017 не підлягав розголошенню. Отже, під час реалізації наказу про термінове повернення до частини ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Через терміновість завдання і характер наказу військовослужбовець на місці його зупинки пройшов освідчення на алкотестері, але не мав можливості передати працівникам поліції наказ військового командування чи проїхати з ними до медичної установи, оскільки це могло призвести до зриву важливого службового завдання. За таких обставин, на думку командира, дії ОСОБА_1 мають ознаки правомірної поведінки, вчиненої у стані крайньої необхідності, передбаченої статтями 17 та 18 КУпАП, оскільки спрямовані не на ухилення від обов`язку, а на запобігання значно більшій шкоді зриву військової операції в умовах воєнного стану. Відтак, є підстави для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з учиненням дії у стані крайньої необхідності.

Дослідивши клопотання та матеріали справи про адміністративні правопорушення, допитавши свідка та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційним повноваженням поліцейських. Відтак наявність таких ознак встановлюється виключно поліцейським і становить лише підставу для проведення огляду, оскільки його метою є підтвердження або спростування факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння за результатами відповідного огляду.

Водночас, суд приймає до уваги, що порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено як у ст. 266 КУпАП, так у низці нормативно-правових актів.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляд визначає Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція 1452/735).

Пунктом 3 розділу І Інструкції 1452/735 передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І Інструкції 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Розділом II Інструкції 1452/735 передбачений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Зокрема, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регламентована Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (надалі - Інструкція № 1395).

Згідно із пунктом 1,3, 4 розділу Х Інструкція №1395 особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. Під час відсторонення особи від керування транспортним засобом поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відсторонення проводиться у присутності двох свідків. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі- Порядок №1103) .Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно із пунктом 6 розділу Х Інструкції № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 8 Порядку № 1103 також передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311975 від 25 квітня 2025 року, складеного щодо ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР, вбачається, що 25 квітня 2025 року о 22 год. 57 хв. ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 20 у 4-му мікрорайоні міста Златопіль Харківської області, з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Також у відповідній графі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, але від підпису у відповідній графі протоколу та надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився. При цьому жодних зауважень щодо процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, у тому числі, щодо непроведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 зроблено не було.

Під час судового розгляду судом була допитана особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення - поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Котляренко О.В., який надаючи пояснення в якості свідка пояснив, що 25 квітня 2025 року під час патрулювання біля будинку № 20 у 4-му мікрорайоні міста Златопіль Харківської області був зупинений автомобіль марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зупинка автомобіля була пов`язана з несправністю заднього стоп-сигналу. Під час спілкування зі ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння зокрема запах алкоголю з порожнини роту. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Він погодився на проведення огляду на місці зупинки. У встановленому законом порядку із застосуванням технічних засобів відеозапису було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810». За результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відмовився. За цих обставин 25 квітня 2025 року відповідно до вимог пункту 6 Інструкції розділу Х № 1395 щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення було складено в електронному вигляді відповідно до вимог пункту 1 Розділу II Інструкції 1395. Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння водія була зафіксована із застосуванням технічних засобів відеозапису/5. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, сп`яніння не складалося, оскільки водій відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки із спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager - Аlkotester 6810 вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння запахом алкоголю з порожнини рота. Результат огляду склав 0,86 ‰. ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager - Аlkotester 6810, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.

Із досліджених відеозаписів, відтворених під час судового розгляду, вбачається послідовність подій, що відбувалися 25 квітня 2025 року близько 22 год. 57 хв. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано факт патрулювання поліцейських екіпажем на службовому автомобілі. Надалі працівники поліції рухаються за автомобілем марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 виявляють несправність у автомобілі несправність заднього стоп-сиогналу та здійснюють зупинку автомобіля. У автомобілі перебуває водій, жінка та малолітня особа. У подальшому, під час спілкування, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота та поставив вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці. Поліцейські надали ОСОБА_1 прилад, поінформували його про порядок застосування спеціального технічного засобу та декілька разів роз`яснили, як саме необхідно видихати у газоаналізатор. Після цього ОСОБА_1 здійснив продув у прилад. Надалі на відеозаписі зафіксовано момент проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, зокрема проходження тесту на газоаналізаторі «Drager Alcotest 6810» та результат 0,86 ‰, який висвітився на табло, з яким ОСОБА_1 не погодився. Надалі ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Надалі ОСОБА_1 повідомлено щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, із досліджених відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 під час проведення процедури огляду не висловлював бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Отже, суд вважає, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано достатньо даних, які, зокрема, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, незгоду з результатом 0,86 ‰ та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За викладених обставин і на підставі дослідженого відеозапису суд вважає, що у поліцейського були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Це надавало йому право вимагати від водія проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже покладало на ОСОБА_1 відповідний обов`язок. Водночас суд наголошує, що законом передбачено додаткові гарантії для водія, зокрема можливість не погодитися з результатом огляду на місці зупинки та пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Відповідне право водієві було роз`яснено, однак останній цим правом не скористався. Отже, дії поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинено відповідно до вимог пункту 6 Інструкції № 1395 та пункту 8 Порядку №1103.

З довідки т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області вбачається, що нарядом ГРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводилась відеофіксація події, яка мала місце 25 квітня 2025 року у м. Златопіль Харківської області за участю ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу нагрудного відеореєстратора Tecsar BDC-53-02 (інвентарний номер 15/%), який був виданий працівниками ГРПП, відповідно до журналу обліку, видачі та повернення портативних відео реєстраторів, для несення служби 25 квітня 2025 року.

З довідки інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія українське ВХК617369.

Отже, суд доходить висновку, що безпосередньо досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже щодо доводів ОСОБА_1 , що поліцейським неправомірно було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він пройшов такий огляд на місці зупинки, суд вкотре наголошує, що поліцейський під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяв відповідно до вимог пункту 6 Інструкції № 1395 та пункту 8 Порядку №1103. Перед цим водієві ОСОБА_1 було роз`яснено його право не погоджуватися з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, і пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Однак ОСОБА_1 цим правом не скористався. Враховуючи наведене, суд вважає, що дії поліцейського були законними, а передбачені законом гарантії для водія були дотримані.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння через відсутність двох свідків є також необґрунтованими.

Із системного аналізу положень ст. 266 КУпАП можливо дійти висновку, що законодавець визначив, що з метою фіксації процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є обов`язковим застосуванням інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису. І тільки у випадку неможливості застосувати технічні засоби відеозапису з метою фіксації події правопорушення, інспектор поліції має вжити заходів, спрямованих на залучення двох свідків.

У даному випадку поліцейськими було повністю дотримано зазначену процедуру, зокрема огляд проведено із застосуванням технічних засобів відеофіксації, що виключає необхідність участі свідків. При цьому суд звертає увагу, що згідно з інформацією, наданою т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області А. Глущенком, відеофіксація події, яка проводилася за участю ОСОБА_1 25 квітня 2025 року, здійснювалася за допомогою технічного засобу нагрудного відеореєстратора Tecsar BDC-53-02 (інвентарний номер /5), який був виданий працівникам ГРПП відповідно до журналу обліку, видачі та повернення портативних відеореєстраторів для несення служби 25 квітня 2025 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311975 від 25 квітня 2025 року не відповідає вимогам технічного опису бланка протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема вимогам пункту 5 «Інструкції про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 6 листопада 2015 року № 1376, суд звертає увагу, що зазначена Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їхніх структурних (відокремлених) підрозділах (далі органи поліції) матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Водночас пунктом 1 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 передбачено, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера і роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Технічний опис бланка протоколу про адміністративне правопорушення визначено додатком 16.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311975 від 25 квітня 2025 року відповідає зазначеним вимогам, відтак доводи ОСОБА_1 є також явно необґрунтованими.

Також, суд констатує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - поліцейським ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Котляренком О. В., а акту огляду на стан алкогольного сп`яніння іншим працівником поліції, не є порушенням проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Водночас, суд наголошує, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за фактом порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду, відтак його вина полягає у порушенні обов`язку пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а факт реального перебування чи неперебування його в стані алкогольного сп`яніння у той день на кваліфікацію даного адміністративного правопорушення не впливав.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу охорони здоров`я під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також на перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути оскаржений заінтересованою особою до вищого органу (вищої посадової особи) щодо органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Водночас, суд відзначає, що, незважаючи на незгоду з діями поліцейських при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, складанні протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 не скористався своїми конституційними та процесуальними правами і не оскаржив дії цих посадових осіб. Тобто не звертався до суду з позовом у порядку, визначеному КАС України, а також не подавала скарги на дії цих уповноважених осіб до їхнього керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу.

Матеріали справи не містять відомостей з ЄРДР щодо порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи, а тому, на думку суду, доводи ОСОБА_1 у в цій частині є необґрунтованими та суб`єктивними.

У зв`язку з цим, твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції під час складання адміністративного матеріалу було допущено низку порушень, які є підставою для закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу та, на переконання суду, не спростовують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, суд вважає, що зазначені вище доводи ОСОБА_1 мають формальний характер і спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, які підтверджують, що ОСОБА_1 25 квітня 2024 року від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного відмовився.

Таким чином, суд констатує, що матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вимог ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 266, 268 КУпАП та Інструкції 1452/735, які могли б свідчити про істотні порушення такі, що підтверджують беззаперечне порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і які, у зв`язку з цим, могли б спричинити визнання доказів, покладених судом в основу рішення, недопустимими.

Відтак, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст. ст. 17, 18 та п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з учиненням ОСОБА_1 дії в стані крайньої необхідності, яке зазначена особа просила врахувати під час розгляду адміністративної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.18 КУпАП крайня необхідність це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративне правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, лише за наявності усіх трьох наведених вище умов, особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі ст.17 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Дослідивши надане клопотання, суд звертає увагу, що командиром НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 не було надано документів про виключну необхідність права керування транспортними засобами ОСОБА_1 для здійснення своїх службових обов`язків із відповідними обґрунтуваннями, а також, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 відноситься до транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань Крім того, як убачається з відеозапису, в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , знаходилися жінка та малолітня особа.

Водночас, суд зазначає, що виконання військових наказів не позбавляє водія обов`язку дотримуватися Правил дорожнього руху. Суд не вважає керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння або відмову від огляду на стан сп`яніння з метою виконання військових завдань крайньою необхідністю. Отже, вимога працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння була законною, а відмова водія була фактичним порушенням п. 2.5 ПДР України. Відтак суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП та ст. ст. 17, 18 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами ст. 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, покладені в основу постанови, суд встановив, що вони є достатньо переконливими, чіткими та узгодженими між собою, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, та зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП. У своїй сукупності ці докази не залишають у суду жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Отже, при вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який відповідно до характеристики, наданої командиром 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , з 19 липня 2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , військове звання майор, посада начальник штабу заступник командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , є дисциплінованим, сумлінним та відповідальним військовослужбовцем, здатний приймати вольові рішення в умовах високої відповідальності, у колективі користується авторитетом; ступінь його вини; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим, суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень. як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2024 року 3028 грн.), що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя:О. О. Журавель