Справа 573/2049/25
Номер провадження 3/573/862/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 листопада 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

захисника Шевченка Д.С.,

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року о 15:06 год у м. Білопіллі по вул. Червона площа, паралельно магазину «Автозапчастини», ОСОБА_3 керував автомобілем Nіssаn Х-Тrail, номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. В лікарню на медичний огляд для визначення ступеню алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови, на місці застосувати прилад «Драгер 6820» також відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру №23, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, його інтереси представляв адвокат Шевченко Д.С., який зазначив, що долучені до протоколу докази є недопустимими. Також указав, що під час складання протоколу працівниками поліції порушена процедура огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, бо ОСОБА_3 не надали документів щодо спеціального приладу, за допомогою якого пропонувався його огляд, у виді сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, щоб було можливо встановити прилад, за допомогою якого пропонувався огляд. Останній є військовослужбовцем і про це працівникам поліції було відомо. Але вони не викликали представників Військової служби правопорядку, внаслідок чого склали протокол в порушення ст. 266-1 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_3 працівники поліції запропонували проїхати не в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, що розташовані в м. Білопілля або в м. Буринь, а запропонували проїхати до м. Суми, що розташований більш віддалено від місця зупинки транспортного засобу.

Також адвокат зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_3 та незаконно склали протокол під час повітряної тривоги, створюючи небезпеку для його життя та здоров`я, що узгоджується з письмовими поясненнями останнього, надісланими на електронну адресу суду 27 листопада 2025 року.

Заслухавши представника ОСОБА_3 - адвоката Шевченка Д.С., свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повно, об`єктивно та всебічно дослідивши докази, що долучені до протоколу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статей 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідно до ст. 266 КУпАП встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

З відеозапису обставин події, викладених у протоколі, судом установлено, що працівники поліції роз`яснили права і обов`язки водію, процедуру проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_3 категорично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (а. с. 13).

При цьому ОСОБА_3 не зазначив, що не хоче проходити огляд на стан сп`яніння в м. Суми, а бажає пройти огляд в медичних закладах м. Білопіллі чи м. Буринь.

Також не заслуговують на увагу аргументи адвоката щодо порушення процедури огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не надали документів щодо спеціального приладу, за допомогою якого пропонувався його огляд. Судом установлено, що останній відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер 6820» на місці зупинки і при цьому він не заявляв працівникам поліції клопотань про надання йому вказаних документів або про те, що від огляду він відмовляється лише з причин ненадання йому цих документів.

Отже, у даній справі жоден з досліджених доказів не містить даних, що водій ОСОБА_3 висловлював саме незгоду на застосування спеціального технічного засобу, що потягло б за собою обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.

Доводи адвоката в тій частині, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_3 повинен проводитися відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку, суд не бере до уваги з таких підстав.

Статтею 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Отже, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

Як було встановлено з досліджених відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_4 був зупинений в м. Білопіллі поза межами території будь-якої військової частини. У процесі спілкування з інспекторами поліції водій не повідомляв останнім про виконання ним обов`язків військової служби, лише зазначив, що у цей день йому потрібно заступати на бойове чергувння.

Також слід відмітити, що від ОСОБА_3 клопотань про відкладення складання протоколу під час повітряної тривоги не надходило.

У той же час, навпаки, під час повітряної тривоги у м. Білопіллі, яка була оголошена 01 жовтня 2025 року з 15 год 08 хв до 15 год 47 хв, ОСОБА_3 переміщався по місту Білопіллю у власних справах, а не перебував в укритті, якщо боявся за своє життя та здоров`я (а. с. 73).

Тому складання протоколу під час повітряної тривоги не є підставою для закриття провадження у цій справі.

Винуватість ОСОБА_3 також підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які суду пояснили таке.

Свідок ОСОБА_1 сзазначив, що 01 жовтня 2025 року спільно з ОСОБА_2 несли службу по забезпеченню правопорядку на території Білопільської територіальної громади. Десь в післяобідню пору на службовому автомобілі вони проїжджали повз магазин "Сом" в центрі м. Білопілля і побачили, що біля нього стоїть автомобіль Nіssаn Х-Тrail, поряд з яким знаходився чоловік у нетверезому стані і щось тримав в руках. Хвилин через 10 вони їхали по вул. Торгова площа і побачили, що їм назустріч їде той самий автомобіль, який вони бачили біля магазину "Сом", а керує ним той самий чоловік, що був біля магазину у нетверезому стані. ОСОБА_1 також побачив, що водій не був пристебнутий паском безпеки. Вони розвернулися і поїхали слідом за цим автомобілем. Зупинили його за допомогою проблискових маячків. Автомобіль зупинився і з водійського сидіння вийшов чоловік у нетверезому стані. По документах вони встановили, що це був ОСОБА_3 . Одягнутий він був у цивільний одяг. Так як у нього були наявні всі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушена координація рухів, тому йому одразу було про це повідомлено і запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_3 було поетапно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгера, на що він відмовився. Потім йому запропонували поїхати в лікарню, він також відмовився. Також ОСОБА_3 зазначив, що нікуди не поїде, бо йому ще потрібно заступати на бойове чергування, на що ОСОБА_1 сказав, як можна заступати на чергування у такому стані. Також свідок йому роз`яснив, що у зв`язку з відмовою від проходження огляду на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 спочатку не хотів підписувати протокол. Підписав лише тоді, коли приїхали його командири. Документів на драгер він не просив показати, про повітряну тривогу під час зупинки та складання протоколу теж нічого не говорив. Також водій нічого не повідомляв з приводу того, що відмовляється пройти огляд в м. Суми, бо хоче пройти його лише у медичному закладі в м. Білопіллі чи м. Буринь.

Свідок зазначив, що на час зупинки водія ОСОБА_3 за повідомленням головного лікаря Білопільська міська лікарня в м. Білопіллі оглядів на стан сп`яніння не проводила. А найближчим медичним закладом для проведення огляду водіїв є установа в м. Суми по вул. Троїцькій. Протокол за непристебнення паском безпеки вони не стали складати, оскільки це не дуже серйозне правопорушення, а ОСОБА_3 є військовослужбовцем і боронить нашу Батьківщину

Свідок ОСОБА_2 суду надала аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_1 . Також доповнила, що після зупинки ОСОБА_3 і встановлення того, що він є військовослужбовцем, вона повідомляла на лінію 102 про цей факт, а черговий по відділенню поліції в подальшому повідомив ВСП. Але працівники ВСП на факти, коли зупиняються військові у стані сп`янівня, не приїздять. Цього дня вони також не приїхали.

Також суд зазначає, що згідно з рапортом помічника чергового ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 01 жовтня 2025 року від інспектора Родіонової М.С. на лінію 102 дійсно надходило повідомлення 01 жовтня 2025 року о 15:20 год про зупинку військовослужбовця ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння та про необхідність повідомлення ВСП (а. с. 11).

На спростування доводів адвоката щодо незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 суд зауважує таке.

Судом установлено, що причиною зупинки ОСОБА_3 було те, що працівники поліції до того моменту, коли він сів за кермо автомобіля, бачили його з ознаками сп`яніння. Окрім того, вони побачили, що він, керуючи автомолібем, не був пристебнутий паском безпеки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що причина зупинки транспортного засобу не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Окрім того, якщо б і мала місце неправомірна зупинка транспортного засобу, то за певних обставин це може бути підставою для притягнення посадових осіб, якими здійснено таку зупинку транспортного засобу, до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому стані, то факт неправомірної зупинки водія, не звільняє його від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Отже, проаналізувавши усі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстав не довіряти показанням свідків та відеозапису, рапорту, що долучені до протоколу, у суду немає.

У той же час доводи ОСОБА_3 та його адвоката є надуманими і суд їх розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути законної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність доводів адвоката Шевченка Д.С. щодо недопустимості відеозапису, долученого до матеріалів справи, та порушення процедури огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_3 своїми вищевказаними протиправними діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

05 листопада 2025 року надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить у разі визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не призначати йому покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік з огляду на те, що він є військовослужбовцем, керує автомобілем та право на керування транспортними засобами об`єктивно потрібне йому для подальшого проходження служби на території проведення бойових дій. Вказує, що конституційний обов`язок із захисту Батьківщини та принцип індивідуалізації покарання переважають суспільний інтерес в необхідності його покарання.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про правотворчу діяльність» суд для подолання правової прогалини може застосовувати у випадках, передбачених законом, зокрема, аналогію закону - шляхом застосування до неврегульованих суспільних відносин положень закону, який регулює подібні суспільні відносини;

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд зазначає, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною.

А позбавлення права керування транспортними засобами можливо не застосовувати лише у випадках, що передбачені ч. 4 ст. 30 КУпАП, у якій зазначено таке: позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи вказані правові норми, суд дійшов висновку, що чинний КУпАП чітко регулює правовідносини, пов`язані із накладенням адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Враховуюч викладене, суд не вбачає законних підстав для того, щоб не позбавляти ОСОБА_3 права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним із ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2025 року.

Суддя