Справа № 615/2652/25
Провадження № 3/615/638/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

28.09.2025 року о 13 год 15 хв. в Харківській області м. Валки, на автодорозі М-03 430 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить огляд на стан сп`яніння, який проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 прилад ARНЕ-0219, тест №3394, результат 0,88 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467428.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.

Захисник Зачепіло З.А. в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду письмові пояснення, в яких просить провадження у справі №615/2652/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження зазначає, що на відео з бодікамери, наданого суду працівниками поліції, не фіксується ані рух автомобіля, ані факт того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля. Інші порушення правил дорожнього руху, а також факт керування автомобілем, також відсутні. Відтак, дана зупинка була здійснена безпідставно, оскільки порушень правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 вчинено не було.

Захисник звертає увагу суду, що відео з нагрудної камери, надане працівниками поліції, є неповним, початок запису відсутній, розпочинається з моменту вмовляння ОСОБА_1 пройти огляд, у зв?язку із чим неможливо об?єктивно оцінити обставини, що також свідчить про порушення правила безперервності проведення відеофіксації. Відтак, надане відео не дає можливості суду у повній мірі дослідити обставини справи, а тому, не може бути достатнім доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також не може бути визнаний належним доказом.

На відео не зафіксовано момент процедури складення протоколу, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 також не було роз?яснено його права, зокрема гарантоване ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Захисник вказує, що старшим сержантом поліції Есауловим Іваном Олександровичем не було роз?яснено ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, а тому, на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП, результати такого огляду повинні бути визнані недійсними.

Захисник Зачепіло З.Я. зазначає, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським в присутності свідків, проте в даному випадку, свідки залучені не були.

Захисник також вважає, що стосовно ОСОБА_1 у поліцейських не було достатньо підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій керував автомобілем з ознакою алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу працівника поліції зі згоди водія проведено його огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого встановлено 0,88 проміле.

У той же час, як вказує захисник, відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою. Так, границі допустимої похибки під час експлуатації приладу можуть складати +-0,042 проміле в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, тоді як вміст алкоголю у видихаємому повітрі лише на 0,02% перевищував допустиму норму, тобто в межах похибки приладу Drager Alcotest 6820.

Відповідно до Інструкції до приладу «Drager Alcotest 6820» технічними характеристиками вищевказаного приладу дійсно передбачено похибку залежно від температури навколишнього повітря. Зокрема: при температурі від мінус 5 до + 50 градусів Цельсія у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84% (проміле) реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,24 + 0,042 % (проміле), тобто у межах від 0,2 до 0,28 % (проміле).

Захисник звертає увагу, що відповідно до тестування на алкоголь, доданого до протоколу, з моменту останнього калібрування приладу «Drager 6820», за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп?яніння, до моменту проведення працівником поліції огляду минуло більше 10 місяців.

У акті огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначається, що водій проходив огляд у зв?язку з виявленими ознаками сп?яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. На відеокамері очі водія звичайного кольору, запах алкоголю відеокамера не передає, більш того присутність запаху може бути виключно суб?єктивною думкою поліцейського. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис про згоду з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Захисник посилається, що згідно технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,08 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. Отже, коли у водія взагалі не було зовнішніх ознак алкогольного сп?яніння, показник технічного приладу показав перевищення від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю у повітрі, що видихається.

Захисник також зазначає, що в матеріалах справи відсутній сертифікат налаштування (калібрування) алкотестера «Драгер» та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки. У матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує проходження старшим сержантом поліції Еслуловим Іваном Олександровичем навчання по використанню та експлуатації приладу «Драгер Алкотест», документ, що підтверджує ознайомлення інспектора з керівництвом експлуатації приладу Драгер Алкотест, документ, що підтверджує, який зарядний пристрій використовувався до приладу Драгер Алкотест, з якого проводився тест на стан алкогольного сп?яніння 28.09.2025.

Крім того, захисник наголошує, що відповідно до паспортних даних, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення датою народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2025 року серії ЕПР1 № 467428;

- роздруківкою теста проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, прилад ARНЕ-0219, тест №3394, результат 0,88 проміле, на якому мається підпис ОСОБА_1 , що свідчить про згоду з результатом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6820, ARНЕ-0219 результат огляду 0,88 проміле, де в графі «з результатом згоден» мається підпис ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Есаулова Івана від 29.09.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області Деркач Ірини, згідно якого ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.04.2024 року;

- відеозаписом подій від 28.09.2025 року, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, після продуття якого результат показав 0,88 проміле, на що ОСОБА_1 не заперечив.

Захисник в письмових поясненнях наголошує, що відповідно до паспортних даних, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення датою народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, захисник не надає до суду будь-які документи ОСОБА_1 , з яких можливо підтвердити чи спростувати дану інформацію.

Судом здійснено запит до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків для перевірки достовірності вказаної захисником інформації.

Так, відповідно до відповіді № 2045912 від 25.11.2025 року щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, вказана захисноком інформація щодо дати народження ОСОБА_1 є недостовірною.

Доводи захисника про те, що у справі відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими та спростовуються наданим відеозаписом (назва файлу export-e46de), з якого вбачається, що поліцейськими зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 жодних заперечень працівникам поліції з приводу того, що він не керував автомобілем чи не він був за кермом, - не висловлював.

Стосовно пояснень захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Згідно рапорта поліцейського взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області Есаулова Івана від 29.09.2025 року, під час несення служби 28.09.2025 року на стаціонарному посту Валки було зупинено транспортний засіб Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до положень постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 в умовах правового режиму воєнного стану, на блокпостах допускається вжиття заходів з контролю в`їзду/виїзду включають, у тому числі, затримання транспортних засобів.

Крім того, посилання захисника на те, що відсутні докази факту порушення водієм порушення ПДР України, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу, не приймаються до уваги, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Отже, відеозапис в сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах справи, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Доводи про зворотнє суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання захисника на недопустимість вищенаведеного відеозапису, через те, що він не є безперервним та не є повним, не можуть вважатися істотним порушеннями, оскільки не спростовують факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, спростовуються підписом останнього у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «13. Підпис особи, якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП».

Так, захисник також вважає, що стосовно ОСОБА_1 у поліцейських не було достатньо підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, виходячи з п. 2 Інструкції, виявлення ознак сп`яніння у водія належить до компетенції поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.

Суд критично відноситься до посилання захисника Зачепіло З.Я. про те, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським без залучення свідків.

Так, відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки подія, що відбулась 28.09.2025 року, зафіксована на бодікамери поліцейських (про що вказано в протоколі БК 473198, 472530), відеозаписи яких долучені до матеріалів справи, тому необхідність в залученні свідків при огляді на місці зупинки не вбачається.

Доводи захисника Зачепіло З.Я. про те, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 лише на 0,02% перевищував допустиму норму, тобто в межах похибки приладу Drager Alcotest 6820, є безпідставними.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем та на вимогу працівника поліції зі згоди водія проведено його огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого встановлено 0,88 проміле, на що ОСОБА_1 не заперечив.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи роздруківки з приладу Drager Alcotest 6280 №3394 тест був проведений 28.09.2025 року о 13 годині 26 хвилин при температурі +18,0 °C, результат тесту 0,88‰.

Відтак, зважаючи на значний показник алкоголю в крові, результат огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 свідчить про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з яким останній погодився, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в розруківці теста проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820.

Тому, з урахуванням визначеної технічною документацією похибки вимірювання приладу Drager Alcotest 6820 та вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції результат тесту, який був проведений 28.09.2025 року та дорівнював 0,88‰ дає достатні підстави для встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року №1314-VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно даних роздруківки з приладу Drager Alcotest 6820 останнє калібрування приладу проводилось 22.11.2024 року. Огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 28.09.2025 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку калібрування приладу, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням Інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним для застосування технічним засобом.

Крім того, згідно п. 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейські повинні на вимогу водія надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи захисника про ненадання працівниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, не приймаються до уваги, оскільки наданий відеозапис з місця події не містять даних про вимоги ОСОБА_1 надати йому відповідні сертифікат та свідоцтво.

Інші доводи захисника суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» недійсними, а тому такий результат проведення огляду на стан сп`яніння є допустимим доказом у даній справі.

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є необхідним і достатнім для виховання останнього у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:

отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/2652/25.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко