Житомирський апеляційний суд
Справа №285/485/25 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Номер провадження №33/4805/778/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Лукашенка Сергія Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 09.01.2025 о 01 год 50 хв в м.Звягель по вул. Юрія Ковальського, ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Sharan, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражена зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, порушення ним Правил дорожнього руху та законності його зупинки. Звернув увагу, що наявний у справі відеозапис не відповідає вимогам законодавства, оскільки є фрагментарним, містить ознаки втручання та суперечливі відомості, а тому не може бути визнаний належним доказом. Наголосив, що перебування біля автомобіля в нетверезому стані не підтверджує факту керування транспортним засобом. Окрім того, зауважив, що є військовослужбовцем та відповідно потребував спеціального огляду на стан алкогольного сп`яніння з обов`язковим залученням ВСП згідно ст.266-1 КУпАП, однак працівники поліції таких вимог не дотрималася.

У додаткових поясненнях від 09.06.2025 ОСОБА_1 також послався на порушення працівниками поліції порядку оформлення адміністративних матеріалів щодо нього, зокрема, складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів у його відсутність та невручення йому цих документів, що, на його думку, обмежило можливість надати письмові пояснення і заперечення. Повторно вказав, що 09.01.2025 функції водія не виконував, а тому, на його переконання, вимога працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною, оскільки він мав статус громадянина, а не водія, у зв`язку з чим його відмова від проходження такого огляду є правомірною. Також зазначив, що поліцейські не з`ясували дійсних обставин справи, не врахували, що транспортний засіб обліковується у військовій частині, не перевірили, кому було видано дорожній (шляховий) лист, не встановили таку особу та не опитали, чи передавала вона право керування йому. Стверджує, що поліцейські діяли упереджено, за межами наданих їм повноважень, фактично вчиняли провокацію правопорушення, у зв`язку з чим він реагував емоційно, намагаючись домогтися дотримання законності та припинення свавілля зі сторони поліцейських. В апеляційній скарзі та додаткових поясненнях послався на практику національних судів та ЄСПЛ.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Лукашенка С.П., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові проходити огляд на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216214 від 09.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 09.01.2025 о 01 год 50 хв в м.Звягель по вул. Юрія Ковальського, 1А, керував транспортним засобом Volkswagen Sharan, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражена зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме, нагрудний персональний відеореєстратор 857940, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216214 від 09.01.2025 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.01.2025 (а.с.6); рапортом від 09.01.2025 інспектора-чергового Звягельського РУП ГУНП в Житомирській області Парійчук С.Д. про отримання повідомлення зі служби 102 про вчинення ДТП (ЄО №441) заявник ОСОБА_1 (а.с.7-8); відеозаписом фіксації обставин події (а.с. 13).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Із відеозапису та письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з причетністю до дорожньо-транспортної пригоди та виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражена зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), на неодноразові законні вимоги працівників поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці події, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, наслідки відмови від проходження огляду, а також суть інкримінованого правопорушення та зазначено про оформлення відносно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. Відеозапис свідчить, що він мав можливість скористатися своїми правами: надати пояснення та ознайомитися з матеріалами справи, проте своєю поведінкою самоусунувся від цього.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів повністю спростовуються відеозаписом, який є належним і допустимим доказом, оскільки, об`єктивно відтворює обставини, що мають значення для справи, та дозволяє встановити наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів факту керування ним транспортним засобом Volkswagen Sharan, номерний знак НОМЕР_1 , були обґрунтовано відхилені судом першої інстанції. Сукупність наявних у справі доказів та поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі не залишають сумнівів у доведеності цього факту. Він перебував біля автомобіля з увімкненим двигуном та аварійною сигналізацією, поруч інших осіб не було, окрім чоловіка на ім`я ОСОБА_2 , який прибув пізніше забрати транспортний засіб після відсторонення ОСОБА_1 від керування. Хоча ОСОБА_1 стверджував, що не знає, чий автомобіль і хто ним керував, під час розгляду справи встановлено, що транспортний засіб належить військовій частині, де він проходить службу, і що він є старшим цієї машини. Водночас, надані ним витяги наказів військової частини, дорожній лист (а.с.61-65) та письмові пояснення військовослужбовців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с 57-60, 66), за якими водієм автомобіля нібито був ОСОБА_4 , а старшим машини ОСОБА_1 , не спростовують встановлених судом обставин. На місці події останній не називав особу водія і не надавав жодних документів, зокрема дорожнього листа, який мав перебувати в автомобілі та підтверджувати факт керування. Суд обґрунтовано оцінив ці документи та пояснення як такі, що викликають сумнів у їх достовірності та свідчать про спробу уникнення відповідальності.

Суд також обґрунтовано відхилив доводи щодо скасування постанови працівників поліції від 09.01.2025 року серії ЕНА 3818846 відносно ОСОБА_1 за 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначив суддя, така постанова була скасована рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду у справі 285/1154/25 від 14 квітня 2025 року не через відсутність доказів керування транспортним засобом, а через не повідомлення ОСОБА_1 про те, яке саме правопорушення ним вчинено.

Крім того, матеріали справи підтверджують, що того ж дня відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ЕПР1 №216215, за яким ОСОБА_1 09.01.2025 о 01 год 50 хв в м.Звягель вул. Юрія Ковальського, керував транспортним засобом Volkswagen Sharan, номерний знак НОМЕР_1 , будучи неуважним, здійснив наїзд на припаркований автомобіль Volvo V50 н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.11).

Доводи захисника, що закриття судом провадження у справі по факту ДТП спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є помилковими. З постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.03.2025 у справі №285/487/25 вбачається, що провадження у справі було закрито через відсутність пошкоджень автомобіля Volvo, а не через недоведеність факту керування.

Те, що ОСОБА_1 виступав заявником щодо ДТП, не виключає факту керування ним транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 на свій статус військовослужбовця, як підставу недійсності огляду через відсутність представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України є безпідставними, оскільки відповідно до ст.15 КУпАП він несе адміністративну відповідальність на загальних підставах за порушення правил і стандартів безпеки дорожнього руху. Відеозапис підтверджує, що представники ВСП були викликані на місце події та їм повідомлено працівниками поліції про складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 . Надані окремі пояснення військовослужбовців представникам ВСП без офіційного висновку цього органу щодо оцінки події, не мають самостійного доказового значення, не спростовують встановлених судом обставин і не підтверджують реального керування транспортним засобом іншої особою.

Доводи апеляційної скарги про нібито особисту неприязнь поліцейських та провокаційні дії не підтверджені належними і допустимими доказами та спростовуються відеозаписом події.

Не вручення ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду не є обставиною, яка виключає вину ОСОБА_1 , оскільки він відмовився від такого огляду.

Судові рішення, на які посилався захисник в апеляційній скарзі, не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 і його захисника Лукашенка С.П. не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не містять нових фактів чи доказів, які б свідчили про незаконність ухваленої постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді на всі доводи висловлені сторонами і дозволяє вищим судам підтверджувати мотиви нижчих судів без повторного викладу їх аргументації (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич