ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2216/25 Справа № 243/5770/25 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу захисника Музиканта В.С. на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2025 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини встановлені судом першої інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2025 року о 19 годині 19 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Леоніда Бикова біля будинку № 19Б, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортного засобу відсторонено, транспортний засіб дорожньому руху не перешкоджає, велась відео фіксація Motorola Solutions VB400 № 472583, відео реєстратор 70МАІ, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2025 рокуОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., позбавлено права керувати транспортним засобом на строк 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Доводи апеляційної скарги:

З таким судовим рішенням не погодився адвокат Музикант В.С. та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того зазначає про безпідставну зупинку транспортного засобу працівниками патрульної поліції та вбачає в діях працівників поліції провокативні дії, оскільки останнього не відсторонено від керування транспортним засобом.

Позиції сторін в суді:

Учасники судового провадження, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак до зали судового засідання не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:

протоколом серії АБА № 094386 від 21.06.2025 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого, в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість, зіниці очей, що не реагують на світло;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньому руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 490163 від 21 червня 2025 року відповідно до якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за порушення вимог п.п. 31.4.7 «е» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП ;

даними диску з відеозаписом з фіксацією на ньому відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності вони підтверджують обставини встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази відсутні і не встановлені.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковою складовою інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказана складова у вигляді відмови від проходження огляду поза розумним сумнівом підтверджена матеріалами справи.

Крім того зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Також, суд апеляційної інстанції вважає недоведеними доводи сторони захисту про те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом, саме ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються дослідженим відеозаписом, створеним працівниками поліції.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, містить фіксацію керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та його зупинку, підставою зупинки транспортного засобу згідно вказаного відеозапису є порушення Правил дорожнього руху,зокрема, невикористання попереджувальних сигналів під час здійснення маневру, а саме повороту праворуч. Крім того під час зупинки транспортного засобу на водійському місці знаходився,саме ОСОБА_1 , який в ході спілкування з працівникам поліції жодного разу не заперечував факту керування, тому доводи апеляційної скарги в цій частині суд апеляційної інстанції не приймає до уваги.

Суд апеляційної інстанції вважає не слушним, твердження сторони захисту, про відсутність в матеріалах справи відеозапису, оскільки таке спростовується самими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, крім того протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про технічничний засіб, яким було здійснено фіксування вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційні доводи про те, що дії працівників поліції мали провокативний характер, щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не мають будь-якого підтвердження та не спростовують ані факту невиконання останнім свого обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, із яким він як водій транспортного засобу безмовно повинен бути ознайомлений, ані наслідків такого порушення у виді притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних ознак провокації правопорушення зі сторони патрульних поліцейських .

Крім того доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції суду не надано. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянт не надав у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції визнає дане твердження захисника безпідставним.

Слід також наголосити, що відсторонення водія від керування не є, ані складовою частиною адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані його кваліфікуючою ознакою, та на склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову водія від огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції не впливає.

Під час судового розгляду судом апеляційної інстанції, достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, отже доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Музиканта Владислава Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: