П О С Т А Н О В А

27.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20.09.2025 року о 22 годині 05 хвилин на вул. Київська, 77, у м. Житомирі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Від адвоката Борсуківської К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшли письмові клопотання про долучення доказів, про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, а також клопотання про закриття провадження у справі та виклик свідків працівників поліції. Клопотання про зупинення обґрунтовано проходженням військової служби ОСОБА_1 та неможливістю взяти участь в судовому розгляді. У клопотанні про долучення доказів ОСОБА_2 посилається на те, що 14.11.2025 нею в інтересах її підзахисного було подано скаргу на дії працівників поліції щодо незаконності зупинки транспортного засобу та безпідставності складення постанови серії ЕНА № 5768081 від 20.09.202025 про адміністративне правопорушення. У клопотанні про закриття вказувала про недоведеність письмовими доказами складу правопорушення, недотримання вимог діючого законодавства при оформленні матеріалів справи, незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зокрема, зазначала про вчинення працівниками поліції провокації правопорушення, яке полягало у проханні проїхати у бік водія ОСОБА_1 . Відсутні докази керування транспортним засобом та доказів його зупинки. Крім того вказувала, що не дотримані вимоги ст.266-1 КУпАП та огляд ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, проведений не уповноваженою особою з істотними порушеннями Порядку №32.

Суддя, дослідивши письмові клопотання, матеріали справи про адміністративне правопорушення та пояснення захисника, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 21.12.2024 ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією з 15.04.2025 року. Інкриміноване правопорушення відбулось 20.09.2025 року, тобто після мобілізації ОСОБА_1 , в період строку проходження ним служби.

Відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо). По іншій категорії справ діючий КУпАП не передбачає зупинення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та, оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження лише у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку не може бути також застосована аналогія закону із ст.335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження в кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Згідно п.18 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» № 3161-IX від 28.06.2023, під час дії воєнного стану військовослужбовцям надається частина щорічної основної відпустки загальною тривалістю не більше 30 календарних днів, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більше 10 календарних днів. Кожна із зазначених відпусток надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Щорічна основна відпустка, зазначена в абзаці першому цього пункту, надається протягом календарного року частинами не більше 15 календарних днів, за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу.

Отже діючим законодавством передбачено право військовослужбовцям на відпустку до 40 календарних днів на рік.

Як вбачається з військового квитка, ОСОБА_1 проходить військову службу з квітня 2025 року, а 20.09.2025 відносно нього було складено протокол та постанову про порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 з жовтня 2025 мав об`єктивну можливість та способи реалізації процесуальних прав для свого захисту, зокрема, шляхом письмового висловлення своєї позиції щодо подій, висвітлених в протоколі, або прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи взяти відпустку, передбачену законодавством, та особисто прибути в судове засідання та ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі в електронному вигляді через особистий кабінет.

Активно використовуючи право на захист, ОСОБА_1 звернувся за допомогою захисника Борсуківської К.О., яка в його інтересах подала на розгляд письмові пояснення, заперечення на протокол та брала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку, що, на думку суду, в достатньому обсязі реалізовує право особи на ефективний захист.

Натомість, не передбачене діючим КУпАП зупинення провадження, не припиняє перебігу строків, встановлених ст. 38 КУпАП, а тому у випадку невиправданого зупинення судом провадження може призвести до невиконання обов`язку суду розглянути справу у відведений річний строк давності, тим самим перешкодити реалізації права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке охоплює своєчасність судового розгляду перед широким суспільством.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі слід відмовити та розглянути справу по суті.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

З наданого до матеріалів справи відеозапису подій, які мали місце 20.09.2025, вбачається, що співробітники поліції рухалися позаду транспортного засобу Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Відповідно коли транспортний засіб заїхав на територію ТРЦ «Глобал», а саме: «Макдрайв» та зупинився посеред дороги, очікуючи своєї черги, працівники поліції підійшли до транспортного засобу Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_1 , до дверей водія, та повідомили останнього, що той рухається без увімкненого світла фар, на що водій почав хаотично перебирати важелі на панелі приборів автомобіля, про те так ближнє світло і не увімкнув. Після цього водію запропонували від`їхати з дороги на парковку, так як він заважав руху інших транспортних засобів, які прямували до «Макдрайву» ТРЦ «Глобал» (на відео о 22:05). У ході розмови з водієм ОСОБА_1 та з`ясування причин порушення Правил дорожнього руху і неуважності з боку водія, на запитання працівника поліції, чи вживав водій алкогольні напої, водій ОСОБА_1 відповів, що: «трошки вжив» (на відео о 22:09). Також водію було продемонстровано наявний відеозапис його руху без включених габаритних вогнів (на відео о 22:20год). У подальшому у водія ОСОБА_1 були виявлені і оголошені ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно, поліцейськими було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager» або у медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікаря нарколога. По прибуттю у медичний заклад (на відео о 22:40) працівники поліції в черговий раз запропонували водію пройти медичний огляд та роз`яснили йому наслідки відмови від нього та процесуальні права, але ОСОБА_1 у присутності лікарів та працівників поліції відмовився від проходження огляду під відео фіксацію (на відео з 22:41). Вийшовши з приміщення лікарні працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що зараз у його присутності відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, із чим також погодився ОСОБА_1 . Надалі працівник поліції розпочав складання протоколу та наказав водію ОСОБА_1 залишатися на місці до його отримання. В ході складання протоколу ОСОБА_1 повідомив, що нічого підписувати не буде, тим самим навмисно ухилився від проходження огляду та отримання копії протоколу (на відео 22:51:45).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на викладене, суддя критично відноситься до позиції сторони захисту про незаконність зупинки водія ОСОБА_1 та відсутності доказів керування, оскільки це повністю спростовується матеріалами справи, а саме: постановою про накладання адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП і відсутністю відомостей про її оскарження, долученим відеозаписом та змістом розмов під час зупинки водія (на відео 22:20), на якому працівник поліції, навіть, демонстрував водію ОСОБА_1 наявний у нього відеозапис руху автомобіляToyota Auris, номерний знак НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар, до моменту зупинки на «Макдрайві» у ТРЦ «Глобал», що не заперечувалось самим водієм. Так само місце зупинки водія на проїжджій частині Макдрайву ТРЦ «Глобал», вказує про попередній активний рух та щойне зупинення авто перед очікуванням своєї черги. А тому суддя розцінює такі доводи адвоката, як захисну позицію з метою уникнення адміністративної відповідальності водія, який жодного разу в ході спілкування з поліцейськими на заперечував факту виконання функцій водія за мить до його зупинки.

Факт керування транспортним засобом та обґрунтованості зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_1 , крім іншого, зафіксовано також даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5768081 від 20.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відомостей про оскарження вказаної постанова у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

У зв`язку із цим суд вважає недоцільним викликати в якості свідків працівників поліції для з`ясування у них причин відсутності відеозапису про рух автомобіля перед його зупиненням. Всі існуючі у поліції відеозаписи вже були долучені до матеріалів справи. А можливі покази таких осіб у якості свідків не спростують, на думку суду, вже наявні та зафіксовані на відеозаписах обставини справи, які є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення у справі.

Також суд не вбачає з боку працівників поліції будь-яких провокативних дій, оскільки як видно із відеозапису після зупинки транспортного засобу Toyota Auris, під керуванням ОСОБА_1 та з`ясування причин їзди без включеного світла фар та габаритних вогнів, останньому було запропоновано від`їхати у бік на парковку лише з метою, щоб його транспортний засіб не заважав руху інших авто, адже він знаходився на проїзній частині «Макдрайв» поруч із ТРЦ «Глобал» в м.Житомирі. Тому такі дії не свідчать про примус ОСОБА_1 до керування його автомобілем чи про провокацію вчинення правопорушення, яке було вчинено ще до моменту його зупинки працівниками поліції.

Стосовно доводів захисника про недотримання вимог статті 266-1 КУпАП та Постанови КМУ від 12 січня 2024 р. № 32, та проведення огляду і складання протоколу неуповноваженою особою та необхідність залучення працівників Військової служби правопорядку (ВСП), суд відзначає наступне.

Правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відноситься до правопорушень на транспорті.

Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи. Зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за статтею 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7. КУпАП.

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статей 172-10-172-20 КУпАП.

В пункті 3 постанови КМУ №32 від 12.01.2024 передбачено, що за даним порядком огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Отже за нормами даного Порядку він застосовується лише щодо осіб, які безпосередньо виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Натомість з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом Toyota Auris, з цивільними номерами НОМЕР_1 , перебуваючи в місті Житомирі у цивільному одязі на території закладу громадського харчування «МакДрайв» ТРЦ «Глобал», не здійснюючи безпосередньо виконання обов`язків військової служби. Жодних службових завдань під час зупинки 20 вересня 2025 року він не виконував, на території військового об`єкту чи військової частини не перебував. Також про виконання будь-яких військових обов`язків та несення служби в цей момент водій ОСОБА_1 поліцейському не заявляв, про виклик представників ВСП чи представника військової частини не просив, подорожній лист на службовий автомобіль не надавав.

Отже, з урахуванням вказаних положень та встановлених обставин, в даній справі працівники поліції є посадовими особами, уповноваженими на складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а присутність працівників органу ВСП чи військової частини за існуючих обставин не є обов`язкова та не впливає на законність, допустимість та належність зібраних у справі адміністративних матеріалів.

За таких обставин, судом не встановлено порушень діючого порядку складання адміністративних матеріалів за ст.266 КУпАП, а застосування положень статті 266-1 КУпАП до спірних правовідносин є помилковим.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460087 від 20.09.2025, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5768081; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 20.09.2025; рапортами працівників поліції; відтвореним відеозаписом.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП повністю доводиться дослідженими по справі доказами, яка полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із імперативних положень санкції статті, яка передбачає безальтернативний вид стягнення у виді штрафу 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.2, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача:37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача:UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.В. Кузнецов

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.