Провадження № 3/127/7112/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.02.2022 року органом 0510, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488742 від 20.10.2025 року 01.09.2025 року о 18:48:00 м. Вінниця, вул. 600-річчя, 80, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mercedes-Benz 300E н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_4 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3. б, п. 10.1., п. 13.1. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вересюк М.В. в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження та надав суду пояснення аналогічні змісту клопотання.

Заслухавши пояснення адвоката Вересюка М.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (п. 1 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Із матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення є: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488742 від 20.10.2025 року; схема місця ДТП; пояснення ОСОБА_2 від 01.09.2025 року; Рапорти співробітників УПП у Вінницькій області; реєстраційна картка ТЗ; картка водія; витяг з бази; оптичний носій інформації з відеозаписом події ДТП.

В протоколі про адміністративне правопорушення стверджується, що 01.09.2025 року о 18.48 год. ОСОБА_1 керував т/з Mercedes-Benz 300E н.з. НОМЕР_3 під час чого порушив ПДР, внаслідок чого спричинив ДТП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що о 18.48 год., автомобіль темного кольору марки Mercedes-Benz, виконуючи маневр повороту праворуч, не дотримався безпечного інтервалу та спричинив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, після чого не зупинився та зник з місця ДТП.

Досліджуючи даний відеозапис, суд зауважує, що достеменно ідентифікувати транспортний засіб, який спричинив ДТП, неможливо, оскільки реєстраційний номер автомобіля Mercedes-Benz на відеозаписі розпізнати неможливо так само як неможливо встановити, яка особа перебувала за його кермом під час ДТП.

Надаючи пояснення, інший учасник ДТП ОСОБА_2 зазначає, що 01.09.2025 року близько 18 години 48 хвилин він, керуючи ТЗ Daewoo Lanos ДНЗ НОМЕР_4 , по вул. 600-річчя 80 зупинився перед перехрестям вулиць 600-річчя А. Первозванного, як відчув удав в крайню ліву частину свого ТЗ, водій якого керував автомобілем Mercedes-Benz, чорного кольору, можливо ДНЗ НОМЕР_3 , після чого водій зник з місця події.

Згідно рапорту капрала поліції Івінського Романа зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos ДНЗ НОМЕР_4 спричинив ТЗ Мерседес Бенс можливо чорного кольору можливо днз НОМЕР_3 .

Таким чином, як потерпілий, так і співробітник УПП Вінницької області, який прибув на виклик, висловили припущення про можливу причетність до ДТП автомобіля Mercedes-Benz, чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_3 .

В матеріалах справи наявна реєстраційна картка ТЗ, згідно якої власником автомобіля Mercedes-Benz 300E н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , відібрати пояснення в кого не представилось за можливе, оскільки останній відсутній за адресою проживання.

Згідно рапорту майора поліції Артура Сивака від 20.10.2025 року, відповідно до страхового полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відомості про який підтверджується інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ЕР № 230306960, виданий ТЗ «Mercedes-Benz 300E» н.з. НОМЕР_3 , страхувальник є: ОСОБА_1 .

Разом з тим, самого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі матеріали справи не містять. З наявного в матеріалах справи витягу з бази вбачається, що поліс внутрішнього страхування № 230306960 був чинним станом на 01.09.2025 року, забезпеченим ТЗ є «Mercedes-Benz 300E» реєстраційний НОМЕР_3 , страховиком є ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», хто є страхувальником за даним полісом у витязі не зазначено, що в свою чергу унеможливлює встановлення, що саме ОСОБА_1 є страхувальником, як зазначено в рапорті майора поліції Артура Сивака від 20.10.2025 року.

Таким чином, будь-яких даних про пов`язаність ОСОБА_1 з ТЗ «Mercedes-Benz 300E» реєстраційний НОМЕР_3 та подією ДТП, описаною в протоколі, матеріали справи не містять.

Суд констатує, що будь-які беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 ДТП 01.09.2025 року та його причетність до неї, за обставин зазначених у протоколі, відсутні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП.

За встановлених під час судового розгляду справи обставин, є законні підстави для закриття провадження у даній справі у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 124, ст. 221, ст. 247, ст. 251, ст. 252, ст. 266, ст. 284, ст. 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: