Справа № 347/2368/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Косів

Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

01.11.2025 року о 10:45 год. в с. Смодна, вул. Косівська, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта» поштове повідомлення про дату, час та місце розгляду справи вручено одержувачу 22.11.2025 року (а.с. 18).

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 вживав будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає подати докази, надати пояснення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Такі права можна реалізувати не тільки в судовому засіданні, а й у інший спосіб, наприклад письмово.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством .

Відповідно до ч.2 передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За частиною третьою відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною четвертою передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За частиною п`ятою відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2.1 А водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП доводиться в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 500111 від 01.11.2025 року, відповідно до якого: «01.11.2025 року о 10:45 год. в с. Смодна, вул. Косівська, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ». Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить всі необхідні реквізити, встановлені ст.256 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 . Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а.с.1);

- електронним рапортом о/ч Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Джуряк В.Я. (а.с.2);

- копією постанови Косівського районного суду від 30.04.2025 року у справі № 347/279/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП (а.с.3-11);

- письмовим рапортом поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області М. Будза, відповідно до якого, 01.11.2025 року, перебуваючи в добовому наряді в с. Смодна по вул. Косівська було зупинено автомобіль Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який являється позбавленим права керування та не виконує рішення суду стосовно заборони керування т/з. Зупинку здійснено відповідно до п.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» (а.с.12);

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 13), де зафіксовано зупинку транспортного засобу Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції. ОСОБА_1 озвучено причину зупинки. На вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами Косівським районним судом Івано-Франківської області. В подальшому на водія було складено адміністративні матеріали за ч.5 ст. 126 КУпАП та озвучено права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, після чого водій підписав його.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи не убачається, тому вказані докази суд визнає належними та допустимими.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Що стосується адміністративного стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зазначає, що, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, який є його власністю. За таких обставин, у суду відсутні об`єктивні підстави для вирішення питання про оплатне вилучення транспортного засобу (автомобіля).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом на строк 9 років 8 місяців 20 днів.

Адміністративній правопорушення ОСОБА_1 вчинив 01.11.2025 року, таким чином невідбутий строк накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року становить 9 років, 2 місяці, 30 днів.

При цьому, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного цією постановою, невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.04.2025 року, та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 14 років, 2 місяці, 30 днів.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ення, РНОКПП - НОМЕР_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами на строк 14 років, 2 місяці, 30 днів.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 81 600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп. (шістдесят копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю.С Кіцула