Справа № 489/9112/25
Провадження № 3/489/2254/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

25 листопада 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.10.2025 серії ВАД №724927, 31.10.2025 о 12:50 год у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно, з перевагою в силі, вчинила сварку відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , під час якої словесно її ображала, принижувала та погрожувала фізичною розправою, чим навмисно спричинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психічному здоров`ю, таким чином, спричинила домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила. Пояснила, що проживає в одній квартирі зі свекрухою, якій належить 2/3 квартири, а чоловіку ОСОБА_1 1/3. Чоловік давно проживає за кордоном. Свекруха вчиняє сварки з метою виписати ОСОБА_1 з квартири. 31.10.2025 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному та брала участь в онлайн-конференції. ОСОБА_2 увірвалась до її кімнати з вимогою викинути кімнатну квітку. ОСОБА_1 вийшла за свекрухою дізнатися причину агресії, коли ОСОБА_2 вже тримала квітку в руках, рвала її, а потім викинула з балкону. При цьому, ОСОБА_2 виглядала агресивно, кричала, обличчя почервоніло, зв`язку з чим невістка запропонувала викликати швидку. На агресивну поведінку не реагувала. ОСОБА_2 вибігла з квартири, а невдовзі ОСОБА_1 з вікна побачила поліцейський автомобіль та припустила, що спочатку свекруха викликала поліцію, а потім вчинила сварку. Поліцейські поводили себе зухвало, відмовилися прийняти від ОСОБА_1 заяву про наклеп. ОСОБА_1 намагається не підходити і не спілкуватися до свекрухи, яка вчиняє провокації.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що живе з невісткою в одній квартирі більше 10 років, часто виникають сварки з приводу оплати комунальних послуг. ОСОБА_1 сплачує лише за електроенергію, але не регулярно. ОСОБА_3 висловлюється в сторону свекрухи нецензурними словами. Крім того, ОСОБА_1 лише інколи миє кухню. ОСОБА_2 просила її викинути кімнатну квітку, оскільки має алергію на неї. Підтвердила, що 31.10.2025 сама викинула квітку з балкону. ОСОБА_1 у відповідь її ображала, нецензурно висловлювалась та кричала.

За клопотанням ОСОБА_1 судом допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка хоч і не була присутньою під час сварки 31.10.2025, але пояснила, що бувала в гостях у ОСОБА_1 . Остання намагається відсторонитися від свекрухи, яка бажає, щоб невістка виїхала до Росії до чоловіка. Вдома у ОСОБА_1 погана атмосфера. У присутності свідка ОСОБА_2 не вчиняє сварки, поводить себе спокійно.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілої, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника), суд дійшов таких висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки з пояснень учасників справи вбачається наявність тривалого особистого конфлікту свекрухи з невісткою на ґрунті спільного проживання у квартирі, спору щодо сплати комунальних послуг, розподілу обов`язків щодо прибирання тощо. Сам лише факт такого конфлікту не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, надані в суді, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , завдання шкоди її психічному здоров`ю.

Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом», а наявність побутового конфлікту (сварки) між свекрухою та невісткою не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька