Справа № 405/791/25
ПОСТАНОВА

12 листопада 2025 року м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Драний В.В., за участі порушника ОСОБА_1 та її захисника адвоката Охременка А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Охременко А.В., звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання постанови суду від 11.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 405/791/25. В обґрунтування заяви вказала, що даною постановою з неї було стягнено штраф у розмірі 17000 грн., однак, на даний час вона є безробітною, доходів не має, самостійно утримує дитину. При цьому, вона являється боржником по іншим виконавчим провадженням та загальна сума її заборгованості становить 142920,03 грн. Вказала, що дана сума є для неї непідйомною, так як її матеріальне становище є критичним. Оплатити всі штрафи одночасно єдиним платежем вона не має змоги. При цьому, вона частково та поступово погашає вказану заборгованості За таких обставин просить розстрочити виконання даної постанови в частині накладення штрафу строком на 59 місяців та встановити їй щомісячний платіж у розмірі 300 грн..

ОСОБА_1 у удовому засіданні пояснила, що наразі в неї складні життєві обставини, доходів вона не має. Наразі вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, виплати ще не отримувала. При цьому, вона має фінансові зобов`язання по іншим виконавчим провадженням, які не дозволяють їй своєчасно сплатити штраф. Зазначила, що має на утриманні малолітню дитину, батько дитини не допомагає їй в утриманні. Старша дитина є повнолітньою та навчається у вищому навчальному закладі.

Захисник адвокат Охременко А.В. у судовому засіданні просив заяву про розстрочення сплати штрафу задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення порушника та її захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2025 року в справі № 405/791/25, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також, констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно довідки Кропивницької філії Кіровоградського обласного центру зайнятості від 22.10.2025 року № 98904 ОСОБА_1 з 21.10.2025 року перебуває на обліку як безробітна.

27.10.2025 року ОСОБА_1 здійснила кілька платежів по 300 грн. на рахунок Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса).

Крім того, заявник є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Суд відзначає, що особа, яка заявляє клопотання про розстрочення виконання судового рішення повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) виконанню нею судового рішення у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Основною умовою для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує звернутись до суду з проханням про розстрочку виконання судового рішення.

Однак, на підтвердження доводів зазначених в заяві про розстрочення виконання судового рішення заявник надала лише відомості про відсутність у неї офіційного місця роботи станом на 27.10.2025 року та наявність у неї малолітньої дитини.

При цьому, належних та допустимих доказів наявності відкритих виконавчих проваджень щодо неї як боржника заявник також не надала.

Тобто, заявником не надано достатніх доказів, що відображали б її реальний майновий та сімейний стан, підтверджували б відсутність у неї інших доходів, відсутність рухомого або нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, а відтак і неспроможність своєчасно виконати судове рішення. Крім того, суд позбавлений можливості встановити й розмір всього фактичного доходу заявника за 2025 рік, оскільки доказів з цього приводу вона не надала.

У свою чергу, суд звертає увагу, що згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення заявнику ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_1 , що спростовує її доводи про скрутне матеріальне становище та неможливість своєчасно виконати боргові зобов`язання на загальну суму 142920,03 грн.

Безпідставне звільнення від виконання постанови суду перешкоджатиме досягненню мети та завдань накладеного на заявника адміністративного стягнення.

Таким чином, заявником не надано достатніх доказів, що підтверджують наявність обставин, що ускладнюють виконання нею постанови суду або роблять його неможливим, твердження заявника про відсутність у неї доходів достатніми доказами не підтверджено.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 298, 301, 304 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького Владислав Вікторович Драний