Справа № 131/1544/25
Провадження № 33/801/1128/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коваль А. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Горчара О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гончара Олександра Івановича на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив :

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.38-40).

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 , 17.09.2025 о 14:11 у м. Іллінці по вул. Соборна, керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії "В" повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Згідно постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2024 року у справі № 278/2916/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Протягом року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова № ЕНА №3965739 від 30.01.2025.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гончар Олександр Іванович просять оскаржувану постанову скасувати, а провадження у цій справі закрити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справа та порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 41-52).

В судовому засіданні особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гончар О.І. апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом (частина 7 статті 294 КУпАП)..

У справі, що переглядається апеляційним судом встановлено наступні факти та відповідні норми права

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2024 року у справі № 278/2916/24 (провадження № 3/278/1904/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до положень статті 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаців третього та четвертого пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 р. № 340 із внесеними змінами постановами КМ

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Відповідно до статті 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Постановою посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції серії ЕНА № 3965739 від 30 січня 2025 року встановлено, що 30 січня 2025 року о 09:11 годині у місті Вінниці на вулиці Хмельницьке шосе ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування транспортним засобом, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП. Ухвалено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.(а.с. 5).

17 вересня 2025 року ОСОБА_1 повторно протягом року не маючи права керування таким транспортним засобом, керував автомобілем SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_2 у місті Іллінці Вінницької області на вулиці Соборна, про що посадовою особою уповноваженого підрозділу Національної поліції складено протокол серії ЕПР1 № 456591 від 17 вересня 2025 року за ознаками частини п`ятої статті 126 КУпАП (а.с.3).

Як убачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського та письмової заяви ОСОБА_2 (а.с. 4), що під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456591 від 17 вересня 2025 року за ознаками частини п`ятої статті 126 КУпАП, ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Оцінку доказів патрульний поліцейський повинен здійснити такою мірою, як це потрібно для визначення ймовірної особи, дії якої містять ознаки складу адміністративного правопорушення. Висновки поліцейського є вірогідними та не мають для суду заздалегідь визначеного значення. Дії особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ймовірно місять ознаки адміністративного правопорушення, але остаточні висновки, зокрема й про дійсно винну у правопорушенні особу, має зробити виключно суд.

Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Обов`язок зі збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до такого протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

Під час складення протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюють її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456591 від 17 вересня 2025 року, який є офіційним процесуальним документом, було складено уповноваженою особою у встановленій формі та містить відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.38-40).

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності зупинки водія ОСОБА_1 на вулиці Соборній у місті Іллінці 17 вересня 2025 року спростовуються постановою посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції серії ЕНА № 5742982 від 17 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП (порушення заборонених знаків), яка в установленому законом порядку не оскаржувалась (а.с. 4).

Інші доводи апеляційної скарги, які є констатацією обставин справи, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частин 8 та 10 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гончара Олександра Івановича, апеляційний суд дійшов висновку про залишення зазначеної апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 283; 287; 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гончара Олександра Івановича залишити без задоволення, а постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 жовтня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Міхасішин