Провадження № 3/127/7151/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рок25 листопада 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 384020 від 21.10.20254 року: «06.10.2025 о 18:35 год в м. Вінниця, вул. Келецька, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, не зупинився, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом надіслання SMS-повістки. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До судового засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Мазур О.В., який подав клопотання про закриття провадження у справі, яке під час судового засідання підтримав та просив суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Мазура О.В., суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху України: «на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил».

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП з об`єктивної сторони полягає у невиконанні водіями вимог працівника поліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про зупинку транспортного засобу, що є формальним складом, тому з суб`єктивної сторони визначається наявністю вини у формі прямого умислу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення окрім протоколу про адміністративне правопорушення надано лише рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Василя Білика, згідно якого, під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер-112», спільно з ОСОБА_2 було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, та вимогу дорожнього знаку 5.16 «рух по смугах», після чого було подано закону вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, а також звукового сигналу. Водій на подану вимогу не відреагував та продовжив рух.

Після цього нарядом розпочато переслідування транспортного засобу та водій не зупинився. Після чого водієві було надіслано запрошення про розгляд справи за адресою: м. Вінниця вул. Ботанічна 24, однак ОСОБА_1 не з`явився, після чого на останнього було складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 122-2 КУпАП серія ААД № 432473.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 384020 від 21.10.20254 року зазначено, що водій ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку, рухаючись по вулиці Келецька 4, місто Вінниця, однак, як вбачається із дослідженого під час судового засідання відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вулиці Соборна, місто Вінниця, перед пішохідним переходом перед перехрестям з вулицею А.Артинова. Тобто зазначене в протоколі місце зупинки ТЗ вулиця Келецька та фактичне місце зупинки ТЗ різняться на чималу відстань. Поряд з цим матеріали справи не містять відомостей про переслідування поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Також, як вбачається із відеозапису, працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що той не пропустив пішохода на пішохідному переході, на що, після перегляду відеозапису на місці зупинки, ОСОБА_1 погодився, а в рапорті капрала поліції Василя Білика від 21.10.2025 року зазначається, що транспортний засіб було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, та вимогу дорожнього знаку 5.16 «рух по смугах», після чого було подано закону вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, а також звукового сигналу. Водій на подану вимогу не відреагував та продовжив рух.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис спростовує відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 384020 від 21.10.2025 року та у рапорті поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Василя Білика.

Інші докази, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, суду надані не були.

При цьому суд враховує, що у постанові від 20.05.2020 (справа № 524/5741/16-а) ВС зауважив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Тому рапорт має бути оцінений у сукупності з іншими доказами, які надані суду.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 122-2, статтями 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: