КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4664/2025
справа №363/3566/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №017810 від 23 червня 2025 року, ОСОБА_2 23 червня 2025 року о 16 годині 50 хвилин на автодорозі Київ - Овруч 36 км керував автомобілем Volkswagen Golf, при зміні напрямку руху (повороту ліворуч) не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із автомобілем Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із прийнятою постановою, адвокатом Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженні.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на її незаконність, необґрунтованість, такою, що прийнята без повного і всебічного дослідження доказів та встановлення істотних обставин у справі.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував суперечностей наявних документів, а саме те, що у протоколі серії ААД №017809 від 23 червня 2025 року неправильно вказано про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху.

В матеріалах справи міститься протокол серії ААД №017809 від 23 червня2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки під час об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу (дистанції) та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював поворот ліворуч, чим порушив вимоги пункту 13.3 Правил дорожнього руху.

В матеріалах міститься також міститься висновок експерта № 151/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення № 363/3566/25 від 17 липня 2025 року, згідно якого в даній дорожній обстановці технічною причиною виникнення ДТП є невідповідність дій водія автомобіля Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам пунктів 13.1, 10.1, 34.1.1, 14.2 б) ПДР.

Отже, експерт не вбачає у діях ОСОБА_1 порушення вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху.

Тобто, в протоколі серії ААД №017809 від 23 червня 2025 року ОСОБА_1 інкримінуються лише порушення вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП, та яке, згідно висновку експерта, ОСОБА_1 не скоював.

Суд першої інстанції неповно дослідив обставини ДТП: не врахував суперечності протоколу, не дав належної оцінки схемі ДТП, поясненням ОСОБА_1 , технічному стану дороги та пошкодженням авто, а також не встановив реальні причини аварії.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Вишгородського районного суду Київської області скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що не був присутнім у судовому засіданні 08 липня 2025 року.

Крім цього, жодних повісток, викликів та повідомлень, зокрема SMS-повідомлення ОСОБА_1 не отримував, про призначення судового розгляду на 30 липня 2025 року не був повідомлений. Постанова Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року в справі № 363/3566/25 не була надіслана судом першої інстанції на адресу скаржника.

З постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року в справі № 363/3566/25 скаржник ознайомився 18 серпня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Увечері 30 липня 2025 року адвокат Ярошенко О.М. уклала з ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги, однак через особисті сімейні проблеми, а саме смерть рідного брата, не змогла вчасно ознайомитися з матеріалами справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

06 жовтня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення адвоката Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно із протоколом ААД №017809, ОСОБА_1 інкриміновано порушення лише пункту 13.3 ПДР, але експертний висновок № 151/25 від 17 липня 2025 року встановив, що технічною причиною ДТП стали дії водія Volvo, які не відповідали пунктам 10.1, 13.1, 14.2 б) ПДР, тоді як порушення пункту 13.3 не виявлено. Тобто, склад порушення, зазначений у протоколі, відсутній.

Крім того, суд не врахував упередженість свідка ОСОБА_3 , який є другом ОСОБА_2 та рухався поруч із ним. Не досліджено суперечності між протоколом, схемою ДТП і характером пошкоджень автомобілів.

Зазначає, що після прийняття постанови отримано новий висновок експерта № 042-25 від 30 вересня 2025 року, який підтверджує, що в діях ОСОБА_1 немає порушень пункту 13.3 ПДР, натомість у діях ОСОБА_2 убачаються порушення пункту 10.1 ПДР, оскільки він почав поворот ліворуч, не переконавшись у безпечності маневру, чим створив небезпеку для автомобіля Volvo.

Експерт також вказує, що зіткнення сталося через зменшення бокового інтервалу внаслідок маневру Volkswagen, а Volvo фактично не мав технічної можливості уникнути аварії. Характер пошкоджень (удар у правий бік Volvo, відсутність ушкоджень у передній частині) підтверджує, що саме Volkswagen врізався у Volvo.

Таким чином, суд першої інстанції неповно дослідив докази, не встановив реальні причини ДТП і безпідставно визнав ОСОБА_2 невинуватим. Усі матеріали справи свідчать про порушення ним пункту 10.1 ПДР і відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Мотивуючи наведеним, просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Поновити строк на подання доказу, а саме висновку експерта № 042-25 за результатами проведення експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Volvo XC90 д/н НОМЕР_1 та Volkswagen Golf д/н НОМЕР_2 (справа про а/п №№ 363/3568/25, 363/3566/25) від 30 вересня 2025 року.

В судовому засіданні адвокат Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подану апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що рухався автомобільною дорогою Київ-Овруч автомобілем Volvo зі швидкістю близько 90 км/год. За його словами, безпосередньо перед зіткненням попереду відсутні були будь-які транспортні засоби, оскільки ділянка дороги має різкий поворот праворуч. Зазначив, що на цій ділянці не встановлено попереджувальних дорожніх знаків про небезпечний поворот, перехрещення доріг або звуження проїзної частини.

Під час руху, виїжджаючи з повороту, ОСОБА_1 раптово виявив перед собою автомобіль Infinity, який здійснював гальмування, а перед ним ? автомобіль Volkswagen, що практично зупинився. Через недостатню дистанцію для екстреного гальмування ОСОБА_1 перелаштувався в ліву смугу з метою випередження та розпочав обгін.

За його твердженнями, у момент, коли автомобіль Volvo здійснював випередження Infinity, водій останнього увімкнув лівий покажчик повороту та розпочав маневр ліворуч. Зіткнення, зі слів ОСОБА_1 , сталося внаслідок того, що Volkswagen переднім лівим колесом зіткнувся із задньою частиною його автомобіля. Уважає, що причиною ДТП є те, що водій ОСОБА_2 не переконався у безпечності свого маневру перед початком повороту.

Адвокат Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, зокрема вимог пункту 10.1 ПДР України. Наголосила, що відповідно до висновку експерта №042-25 встановлено порушення ОСОБА_2 зазначеного пункту ПДР, що, на думку експерта, перебувало у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Також Ярошенко О.М. вказала, що суд першої інстанції не врахував характер пошкоджень транспортних засобів, з аналізу яких можна дійти висновку, що зіткнення відбулось саме внаслідок дій водія ОСОБА_2 , який допустив контакт свого автомобіля з автомобілем Volvo під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, зазначила, що висновок експерта, поданий ОСОБА_2 до суду першої інстанції, є неповним та базується виключно на його власних показаннях, а також на показаннях водія ОСОБА_3 (водій Infinity), що, на її думку, свідчить про упередженість та недостатність досліджених даних.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год та мав намір виконати маневр повороту ліворуч, у зв`язку із чим завчасно увімкнув лівий покажчик повороту. За його словами, позаду рухався автомобіль Infiniti. Перед початком маневру він переконався, що у зустрічному напрямку транспортні засоби відсутні, після чого оглянув дорожню обстановку у лівому дзеркалі заднього виду. Також зазначив, що на ділянці дороги, де сталася ДТП, нанесена суцільна лінія розмітки.

ОСОБА_2 стверджує, що, впевнившись у відсутності перешкод у будь-якому напрямку, розпочав поворот ліворуч. Приблизно за секунду після початку маневру він відчув удар у лівий бік свого автомобіля. За його словами, зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху. У результаті удару його автомобіль розвернуло дещо вправо. Проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що оскаржувана постанова Вишгородського районного суду Київської області прийнята судом 30 липня 2025 року.

Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання у справі.

Згідно даних заяви про ознайомлення із матеріалами справи убачається, що адвокат Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ознайомилась із матеріалами справи про адміністративне правопорушення 18 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу подано за допомогою системи "Електронний суд" 21 серпня 2025 року.

Ураховуючи викладені обставини, відсутність відомостей про повідомлення учасника справи про судові засідання, подання апеляційної скарги протягом трьох днів з дня ознайомлення із матеріалами справи, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою, апеляційний суд зазначає про таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Згідно пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно пункту 1.10 ПДР України маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №017810 від 23 червня 2025 року, ОСОБА_2 23 червня 2025 року о 16 годині 50 хвилин на автодорозі Київ - Овруч 36 км керував автомобілем Volkswagen Golf, при зміні напрямку руху (повороту ліворуч) не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із автомобілем Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України (а.с. 1).

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №017809 від 23 червня 2025 року, ОСОБА_1 23 червня 2025 року о 16 годині 50 хвилин на автодорозі Київ - Овруч 36 км керував автомобілем Volvo XC90, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки під час об`їзду перешкоди не дотримався безпечного (інтервалу) дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, який здійснював поворот ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушив вимоги пункту 13.3 ПДР України (а.с. 2).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять схему місця ДТП, що відображає кінцеве розташування транспортних засобів учасників ДТП. Зокрема, із складеної схеми убачається, що проїзна частина у місці зіткнення має по одній смузі у кожному напрямку. Перед місцем зіткнення на проїзній частині нанесено лінію суцільної дорожньої розмітки, що розділяє зустрічні напрямки руху. Крім цього, убачається, що перед місцем зіткнення проїзна частина має поворот.

Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_3 убачається, що 23 червня 2025 року він рухався на автомобілі Infinity Q50, д.н.з. НОМЕР_3 , із села Лютіж у напрямку села Демидів, слідом за автомобілем Volkswagen Golf білого кольору. Перед здійсненням повороту ліворуч водій Volkswagen завчасно зменшив швидкість та увімкнув лівий покажчик повороту, у зв`язку з чим ОСОБА_3 також почав пригальмовувати. Позаду його автомобіля рухався Volvo XC90 білого кольору, водій якого розпочав маневр обгону в момент, коли Volkswagen вже виконував поворот ліворуч. При цьому візуально водій Volvo перевищував дозволену швидкість. У результаті відбулося зіткнення між Volvo та Volkswagen. Після удару Volkswagen залишився на місці, тоді як Volvo відкинуло убік, занесло на зустрічну смугу, де він зіткнувся з електроопорою та відбійником (а.с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що 23 червня 2025 року він рухався із села Димер у напрямку м. Чорнобиль на автомобілі Volvo, д.н.з. НОМЕР_4 . На ділянці дороги перед дамбою, де розташований крутий та закритий поворот, він виїхав із-за повороту та побачив попереду автомобіль Infinity Q50, який різко загальмував. За словами ОСОБА_1 , його швидкість становила близько 90 км/год. Infinity майже зупинився, оскільки перед ним рухався автомобіль Volkswagen. З метою уникнення зіткнення з Infinity, ОСОБА_1 був змушений виїхати на зустрічну смугу. У цей момент, коли автомобіль Volvo порівнявся з Volkswagen, останній почав здійснювати поворот ліворуч та вдарив правий бік Volvo своїм лівим боком. Внаслідок удару Volvo відкинуло убік, після чого автомобіль зіткнувся зі стовпом. ОСОБА_1 наголошує, що фактично не мав можливості уникнути аварії, оскільки саме дії водія Volkswagen призвели до зіткнення (а.с. 5).

З письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що 23 червня 2025 року близько 16 години 50 хвилин він рухався на автомобілі Volkswagen Golf із села Лютіж у напрямку села Демидів. Перед здійсненням повороту ліворуч ОСОБА_2 заздалегідь знизив швидкість майже до повної зупинки, увімкнув лівий покажчик повороту, перевірив за допомогою бокового дзеркала відсутність перешкод та почав виконувати маневр. У цей момент на зустрічну смугу виїхав автомобіль Volvo XC90, який рухався через один транспортний засіб позаду, після чого зачепив автомобіль ОСОБА_2 за переднє ліве крило. Після зіткнення автомобіль Volvo відкинуло приблизно на 10 метрів уперед, він ударився у стовп, а потім - у відбійник. Позаду автомобіля Volkswagen рухався Infinity, водій якого став свідком усіх описаних подій (а.с. 6).

Згідно даних висновку експерта ОСОБА_6 №151/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження від 17 липня 2025 року убачається, що на вирішення експерту поставлено такі питання:

- Як повинні були діяти водії автомобілів Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 згідно вимог ПДР України у даній дорожній ситуації?

- Чиї дії в даній дорожній ситуації водія ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 з технічної точки зору, не відповідали вимогам ПДР України?

- Невідповідність дій вимогам ПДР якого з водії стали технічною причиною даного ДТП?

За результатом проведеної експертизи судовим експертом ОСОБА_6 зроблено такі висновки:

Питання 1.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 13.1, 10.1, 34.1.1, 14.2 б) ПДР України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 10.1 ПДР України.

Питання 2.

В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 13.1, 10.1, 34.1.1, 14.2 б) ПДР України.

В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України не убачається.

Питання 3.

В даній дорожній обстановці невідповідність дії водія автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам пунктів 13.1, 10.1, 34.1.1, 14.2 б) ПДР України стала технічною причиною виникнення даного ДТП.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що така містить доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушення пункту 13.3 ПДР України, що викладені у протоколі ААД №017809, тому у суду першої інстанції не було підстав вказувати про те, що технічною причиною виникнення ДТП стали саме порушення ПДР з боку водія ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд зазначає про таке.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Предметом розгляду цієї справи є протокол ААД №017810, складений відносно ОСОБА_2 , отже апеляційний суд не надає оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушення пункту 13.3 ПДР України.

Щодо тверджень апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не здійснював обгін, а навпаки здійснював усі дії, щоб уникнути аварії, отже є фактично є потерпілою особою, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України:

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

оглядовість - об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія;

обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами

безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Згідно пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Надаючи оцінку доводам скаржника щодо того, що він не виконував обгін, а вживав заходи для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд зазначає, що у випадку виникнення небезпеки для руху та виявлення її водієм, водій відповідно до пункту 12.3 ПДР України в першу чергу має вживати заходи щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, ані схема місця ДТП, ані пояснення ОСОБА_1 не містять відомостей про застосування скаржником гальм для зменшення швидкості.

Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 про те, що останній фактично є потерпілим у цій дорожньо-транспортній пригоді, оскільки ОСОБА_1 , рухаючись, за його власними поясненнями, зі швидкістю близько 90-100 км/год, був зобов`язаний врахувати дорожню обстановку, зокрема наявність на цій ділянці дороги заокруглення (фактично ? закритого повороту), що істотно обмежувало оглядовість та можливість своєчасного оцінювання ситуації попереду.

Крім цього, доводи скаржника суперечать поясненнями свідка - водія транспортного засобу Infinity Q50, який у письмових поясненнях зазначив, що автомобіль Volvo почав виконувати обгін Infinity Q50 та Volkswagen Golf, який здійснював поворот ліворуч у дозволеному місці.

Щодо посилання скаржника на висновок експерта №042-25 від 30 вересня 2025 року, складений судовим експертом Григор`євим О.І., за результатами проведення експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Volvo та Volkswagen апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до даних висновку експерта №042-25 від 30 вересня 2025 року складеного на підставі заяви ОСОБА_1 убачається, що на вирішення експерту поставлено такі питання:

«1. Чи вбачаються в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Volvo ХС90 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору?

2. Чи вбачаються в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Volkswagen Golf д/н НОМЕР_5 ОСОБА_2 невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору?»

Експертом на підставі електронних матеріалів справ №363/3568/25 та №363/3566/25 зроблено такі висновки:

1. В даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля Volvo ХС90 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.13.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору не вбачається з підстав, викладених в дослідницькій частині.

2. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Volkswagen Golf д/н НОМЕР_5 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху з причин, викладених в дослідницькій частині.

В дослідницькі частині висновку експертом вказано, що фактичні обставини руху ТЗ та їх зближення безпосередньо перед ДТП, а також характер маневрування (ліворуч) автомобіля Volkswagen, свідчать, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen, здійснюючи маневр повороту ліворуч повинен був керуватись вимогами п.10.1 ПДР щодо забезпечення безпеки вказаного маневрування відносно транспортних засобів, які рухаються з того боку, куди здійснюється маневр, тобто діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР.

Надаючи оцінку вказаному висновку, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 280 КУпАП під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до статті 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

Необхідно врахувати, що відповідно до статей 251 та 252 КУпАП доказами у справах про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність чи відсутність події правопорушення та винуватість особи. Суд оцінює ці докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

При цьому висновок експерта є лише одним із видів доказів і не має наперед установленої сили. Висновок про неможливість категоричного встановлення механізму ДТП означає лише обмеженість експертного дослідження через неповноту вихідних даних, але не виключає права суду самостійно оцінити інші докази ? зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, схему місця події, пояснення водіїв та свідків, фотоматеріали тощо.

Крім цього, експерт, виконуючи свої функції, здійснює дослідження на підставі вихідних даних, наданих органом, який призначив експертизу. Такими вихідними даними у справах про ДТП, як правило, є: протокол про адміністративне правопорушення, схема місця події, пояснення учасників, фотоматеріали тощо. Тобто, зазначені документи для експерта виступають інформаційною базою для проведення розрахунків і формулювання висновків.

Разом з цим, ці самі документи є доказами у справі, які суд повинен оцінювати у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, відповідно до вимог статей 251 і 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із змісту наданого скаржником висновку убачається, що вихідними даними для проведення експертизи були електронні копії матеріалів ДТП (матеріали справи №363/3568/25 та №363/3566/25 два файли в форматі PDF на 24 та 41 стор. відповідно) та фотознімки (в форматі JPEG) і відеозапис (МР.4) з місця ДТП.

Апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи, яка є предметом апеляційного перегляду, не містять жодного відеофайлу, який, за змістом висновку, досліджувався судовим експертом Григор`євим О.І. Використання експертом відомостей, що не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, позбавляє суд можливості здійснити належну перевірку таких даних та надати їм оцінку.

Окрім того, за наявності письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , як очевидця події, експерт не врахував його відомостей щодо механізму ДТП. Зокрема, експерт не надав оцінки моменту початку маневру обгону водієм ОСОБА_1 , хоча відповідно до пояснень ОСОБА_3 останній розпочав обгін у той час, коли автомобіль Volkswagen вже виконував поворот ліворуч, причому на ділянці дороги, де такий маневр є забороненим. Неврахування експертом цих обставин, що мають істотне значення для встановлення наявності чи відсутності порушень ПДР з боку кожного учасника, свідчить про неповноту складеного висновку.

Також наданий скаржником висновок не містить відповіді на ключове для справи питання ? внаслідок порушення яких саме вимог ПДР та ким із водіїв сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки відповідне питання на вирішення експерту не ставилося. Водночас при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між порушенням конкретного учасника та настанням ДТП є визначальним.

Отже, сам факт зазначення експертом про можливе порушення з боку ОСОБА_2 не створює для суду обов`язку визнавати останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до статті 245 КУпАП, суд зобов`язаний з`ясувати обставини справи всебічно, повно й об`єктивно, на підставі сукупності доказів, одним із яких є, але не обмежуючись, висновок експерта.

Ураховуючи неповноту наданого скаржником висновку №042-25 від 30 вересня 2025 року, апеляційний суд відхиляє такий доказ.

За установлених обставин, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень пункту 10.1 ПДР України, що стали наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на наведене, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Ярошенко Олесі Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК