Номер провадження 3/404/2813/25
П О С Т А Н О В А
01 грудня 2025 року суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки на запит суду не надано, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481215 від 12.10.2025 р., ОСОБА_1 12.10.2025 року о 13 год. 49 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Східна, 4, керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
До суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення року 24 листопада 2025 року та 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, однак направив до суду його захисника адвоката Клімічева О.О., який пояснив, що вину у скоєнні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вони не визнають повністю та просять закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини зазначені у їх письмових поясненнях, зокрема вказують, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , вважаю, що доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481215 від 12.10.2025 року із долученим відеозаписом (а.с.1,7), які підтверджують обставини встановлені судом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; розпискою; копією постанов; довідкою, згідно відомостей яких ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 12.10.2025 р. за ч. 5 ст.121 КУпАП, довідкою, згідно відомостей якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, які у своїй сукупності підтверджують обставини встановлені в суді.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Натомість доводи захисника адвоката Клімічева О.О. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки повністю спростовуються обставинам встановленим із відеозапису.
Також вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд також виходить з того, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водіїв транспортних засобів, а відмова від такого огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вину, оскільки він не виконав вимогу поліцейського.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його доводи про те, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу постанови.
Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Із врахуванням особи винного, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зважаючи на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП,-
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Фортечний районний суд міста Кропивницького

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького

Р. В. Бурко