Справа № 339/392/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2025 р. м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Сметанюк В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
22 жовтня 2025 року о 19:15 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , в ході якого умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в її сторону, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи..
Статтею 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, однак ст. 173-2 КУпАП до цього переліку не включена.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, однак в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотань про поважність неявки до суду не подавала.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
У відповідності до ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.
Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737060 від 22 жовтня 2025 року, рапортом працівника поліції, протоколом прийняття заяви та письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією винесеного термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 642073 від 22.10.2025.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскiльки він вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини, шляхом приниження, образ та погрожування фізичною розправою, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.
У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
На підставі викладеного, ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому Законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Івано-Франківським апеляційним судом з дня винесення постанови Івано-Франківським апеляційним судом.

Суддя В.Б. Сметанюк