Провадження № 3/204/2631/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Василенко В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року близько 10 год. 57 хв. в м. Дніпро, перехрестя пров. Січовий та просп. Лесі Українки ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33023-14 та перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW I4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась в попутному напрямку біля лівого краю проїзної частини. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1., п.10.4. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 13 жовтня 2025 року близько 10 год. 57 хв. в м. Дніпро, перехрестя пров. Січовий та просп. Лесі Українки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33023-14 д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом BMW I4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , після чого не зупинився та залишив місце пригоди, в ході чого були проведені заходи щодо встановлення учаснику та розшуку транспортного засобу, чим порушив п.2.10 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві він зазначив, що визнає свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Щодо факту залишення місця дорожньо-транспортної пригоди зазначив, що одразу після ДТП зупинився, надав потерпілій номер телефону та поїхав додому, через те, що його онука погано себе почувала. Після дзвінка поліції, повернувся на місце ДТП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Останнім також було долучено розписку потерпілої ОСОБА_2 , з якої вбачається, що потерпіла матеріальних претензій та збитків не має.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 10.4. ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачене ст. 124 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 482041 від 13 жовтня 2025 року; рапортом співробітника поліції від 13 жовтня 2025 року; схемою місця ДТП від 13 жовтня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 13 жовтня 2025 року.

Приймаючи до уваги викладене, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення за ст.124 КУпАП, керуючись ст.33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, яке відповідно до ст.23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Щодо інкримінованого порушення ОСОБА_1 п.2.10 а ПДР України, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею ст.122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, стаття 13 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує усіх учасників дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки ним, як водієм, не було дотримано вимоги п.2.10 А ПДР, а його вина підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 482023 від 13.10.2025 року, рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Юлією Музикою від 13.10.2025 року; поясненнями учасників ДТП.

За таких обставин беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, об`єктивна сторона яких полягала у залишені місця дорожньо транспортної пригоди.

Докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд, оцінивши наслідки правопорушення і переконавшись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам, державі або суспільству, потерпіла претензій не має, приходить до висновку про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП за малозначністю і оголосити йому усне зауваження, оскільки діяння, вчинене ним, хоча і містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.А. Василенко