Справа № 515/1558/25
Провадження № 3/515/1933/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2025 року приблизно о 13 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство в присутності дітей, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, штовхнула його та ображала нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Далі, 21 вересня 2025 року приблизно о 14 год 50 хв ОСОБА_1 , знаходячись по АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, що виразилося у тому, що вона штовхала його та висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2025 року справи №515/1558/25 (провадження №3/515/1933/25), №515/1559/25 (провадження №3/515/1934/25) відносно ОСОБА_1 передано у провадження судді Дем`янової О.А.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 07 жовтня 2025 року справи об`єднані в одне провадження за №515/1558/25 (провадження №3/515/1933/25).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнала повністю, факту вчинення нею правопорушень не заперечила, просила призначити мінімальне покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що прийшла до колишнього чоловіка поспілкуватися щодо спільних дітей, проте спілкування перейшло на розмову на підвищених тонах.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що дійсно до нього прийшла колишня дружина, вони спілкувалися, проте потім почали сваритися, після чого ОСОБА_1 пішла до себе додому, а він викликав поліцію.

Дослідивши матеріали справи, допитавши порушницю та потерпілого, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.

Судом в ході розгляду справи досліджено матеріали справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756467 від 21.09.2025 року, про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушниця не зазначила, від підпису протоколу відмовилася;

-копією термінового заборонного припису серії АА №293056 від 21.05.2025 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким їй заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 на строк 3 доби у період з 16 год 00 хв 21.09.2025 року по 16 год 00 хв 24.09.2025 року;

-копією рішення Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 71 від 18.07.2025 року, згідно з яким вирішено негайно відібрати від матері ОСОБА_1 п`ятьої малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей;

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 07.08.2014 року Відділом ДРАЦС Татарбунарського РУЮ в Одеській області, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.09.2025 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №756466 від 21.09.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушниця не зазначила, від підпису протоколу відмовилася;

-рапортом про реєстрацію події помічника чергового ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Нікітенка Б.О., згідно з яким 21.08.2025 року о 17 год 30 хв під час відпрацювання виклику стосовно домашнього насильства встановлено, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_4 у присутності малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2012 року народження;

-заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.09.2025 року з викладенням обставин вчинення протиправних дій відносно нього ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 21.09.2025 року аналогічними тим, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 21.09.2025 року з викладенням обставин вчиненого ОСОБА_1 ;

-копією паспорту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_2 , виданого 10.02.2025 року, орган, що видав 5146, з якої вбачається, що вона є малолітньою.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статті 245, 252 КУпАП регламентують, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ч.2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, враховуючи обставини справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в її діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки побутового конфлікту між ним та ОСОБА_2 у присутності їх неповнолітньої дитини, який на даний час вичерпаний та був вчинений вперше, тобто не мав повторюваності та не носив систематичного характеру.

Також, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства, як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали її дії будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення нею домашнього насильства та відсутність таким чином складу і події адміністративного правопорушення, відповідальність за яке настає за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, не можуть вважатися допустимими доказами і бути покладеними в основу доведеності вини особи, що притягається до відповідальності, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 27, 33-35, 85, 221,247,265,277,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст. 73-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.А.Дем`янова