Справа № 598/2328/25
провадження № 3/598/956/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" листопада 2025 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Щербата Г.Р., за участю адвоката Вароди П.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, жительки АДРЕСА_1 , працюючої лікаром-стоматологом,

за ч.1 ст.184 КУпАП,

встановила:

05 листопада 2025 року старшим інспектором «СОБ» ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області складений протокол про порушення ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка згідно змісту протоколу «09 жовтня 2025 року о 12 год. 20 хвилин ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в приміщенні кабінету №301 Збаразького ліцею №2, висловлював погрози та образи відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та принижував словесно її батька, чим створив психологічний дискомфорт та емоційний стрес ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке порушує громадський порядок та спокій громадян, чим порушив ст.173 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала і пояснила, що її малолітній син ОСОБА_2 є потерпілим, оскільки однокласниця ОСОБА_4 нанесла йому удар ногою в область живота, спричинивши йому тілесні ушкодження, в зв`язку з чим вона вимушена була сина перевести в іншу школу.

Із показань мами ОСОБА_3 ОСОБА_5 вбачається, що її дочка дитина ОСОБА_4 тривалий час зазнавала цькування від ОСОБА_2 , і сталося так, що у відповідь на образи вона нанесла ОСОБА_6 удар ногою в живіт зазнавала цькування від ОСОБА_2 і сталося те, що вона нанесла удар ногою в живіт.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Таким чином, уповноваженим органом не доведено під ставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, а суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя вивчивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпроАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю, оскільки органом дізнання не зібрано та не представлено належних та допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умисного ухилення від виконання обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина.

Керуючись ч.1 ст.184, ст. 247 п.1, 284 КУпроАП, суддя,

постановила:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_5 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпроАП.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Галина ЩЕРБАТА