Справа № 442/6896/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 33/811/1586/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Романського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Романського С.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою об`єднано в одне провадження справу №442/6896/25, провадження №3/442/1964/2025, справу №442/6898/25, провадження №3/442/1965/2025, з присвоєнням єдиного реєстраційного номера справи №442/6896/25, провадження №3/442/1964/2025.

Визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою ОСОБА_1 , 10.08.2025 о 23.42 год. в с.Бистриця-Гірська, вул.Ювілейна, керував транспортним засобом Renault Megane р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Крім того ОСОБА_1 , 10.08.2025 о 23.51 год. в с.Бистриця-Гірська, вул. Ювілейна, керуючи транспортним засобом Renault Megane р.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault Dokker р.н.з. НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Романський С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду в медичному закладі, однак не був доставлений в найближчий медичний заклад працівниками поліції, натомість його відвезли в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де ОСОБА_1 в цей день мобілізували.

Наголошує, що жоден документ, який наявний у справі: протокол, акт огляду, направлення, постанова не були складені у присутності ОСОБА_1 . З протоколом ОСОБА_1 не був ознайомлений, від надання пояснень не відмовлявся, і надати такі йому не пропонували.

Протоколи було складено з порушенням, без застосування відеозапису та присутності свідків.

Долучена до протоколу постанова серії ЕНА №5449596 від 11.08.2025 не є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки скасована рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23.09.2025, яке набрало законної сили.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, алкоголю не вживав, а працівник поліції не повідомляв ОСОБА_1 жодної ознаки алкогольного сп`яніння.

Доданий до протоколу відеозапис не містить факту відмови ОСОБА_1 від огляду, тому такий не підтверджує обставин викладених у протоколі.

Наявний у матеріалах справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки не містить відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: серію та номер відеокамери, дату виробництва та назву, що не дає можливості встановити те, що запис проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються підрозділами поліції для виявлення та фіксації порушень.

Звертає також увагу на те, що з долученого відеозапису неможливо встановити обставини правопорушень, які поставлено у провину ОСОБА_1 .

Суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, які викладені у протоколі не відповідають диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, а також поліцейським не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були у ОСОБА_1 і його дії щодо ухилення від огляду.

Також, ОСОБА_1 не було вручено акту огляду, а зазначені в ньому ознаки сп`яніння, різнятьсь з тими, що вказані у протоколі.

Наявний у матеріалах справи рапорт складений з порушеннями, та не є підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушень.

Також наголошує, що матеріали справи не містять доказів того що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку, у протоколі не зазначено, який підпункт п.2.4 ПДР порушив ОСОБА_1 .

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Романський С.І. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції захисник Романський С.І. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши захисника Романського С.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР1 №4129048 від 11 серпня 2025 року (а.с.31) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: різкий запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, порушення мови, нестійка хода.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, тому пред`явили вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 погодився пройти огляд, однак відмовлявся вийти з авто, а згодом почав втікати від поліцейських на автомобілі, що стало причиною переслідування ОСОБА_1 . Після того, як працівники поліції наздогнали ОСОБА_1 , йому повторно була пред`явлена вимога про проходження огляду та надано прилад «Драгер» для продуття, однак ОСОБА_1 продував недостатньо, прилад не спрацьовував, та вподальшому ОСОБА_1 відмовився від огляду та вказав, що пройде огляд в медичному закладі, однак згодом відмовився від огляду і в медичному закладі. Після чого працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що складе протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того на ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №419068 від 11.08.2025 у зв`язку із невиконанням вимоги поліцейського про зупинку.

Доводи захисника про те, що у протоколі не зазначено, який підпункт п.2.4 ПДР порушив ОСОБА_1 не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки належним чином спростовані суддею першої інстанції, та не потребують додаткового обґрунтування апеляційним судом.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, оскільки спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом на якому зафіксовано відмова ОСОБА_1 від огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що у протоколі не вказано технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис, оскільки ст. 256 КУпАП визначено відомості, які необхідно зазначати у протоколі, і така не містить вимоги про необхідність зазначення у протоколі відомостей про технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що поліцейські не залучили свідків під час огляду, не може бути підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про проходження огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою із врахуванням того, що здійснювалась фіксація технічними засобами.

Доводи захисника про те, що у протоколі не викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які б відповідали диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 10.08.2025 о 23.42 год. в с.Бистриця-Гірська, вул. Ювілейна, керував транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до них матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпційфакту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суддя суду першої інстанції, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в силу вимог ст. 36 КУпАП наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, при цьому врахувавши характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 10 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Романського С.І. в інтересах останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.