ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та його захисника - адвоката Лабіка Г. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лабіка Г. І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 400159 від 23.07.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 липня 2025 року о 12 годині 04 хвилини в м. Чернівці, вул. Садова (Дзрежинського), 1, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: різка зміна шкірного покрову обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокатом Лабіком Г. І. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до

ЄУНСС: 727/9555/25 Головуючий у І інстанції: Калмикова Ю. О.

Номер провадження: 33/822/599/25 Головуючий суддя : Давній В. П.

дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Вважає, що суд був зобов`язаний встановити: чи були попередні підстави для зупинки т/з; чи існували об`єктивні ознаки сп`яніння; чи були належно роз`яснені права; чи виконано процедуру ст. 266 КУпАП; чи допустимі зібрані докази; однак на думку захисника жодне із вищевказаних питань не розкрите в мотивувальній частині.

Стверджує, що судом першої інстанції не було належно перевірено та оцінено підставу зупинки транспортного засобу, яка б була, передбачена ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказує, що працівники поліції «виявили ознаки сп`яніння» вже після зупинки, при цьому, його підзахисному не було розяснено права, відповідно до ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Зазначає, що Постанова за ч. 5 ст. 121 КУпАП не може бути доказом законності зупинки.

Звертає увагу суду на порушення процедури огляду на стан сп`яніння (ст. 266 КУпАП).

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Лабіка Г. І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 400159 від 23.07.2025 року (а. с. 1); направлення до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 23.07.2025 року (а. с. 4); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5294509 від 23.07.2025 року, складеної відносно водія ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а. с. 3); відеозаписи з відеореєстраторів та нагрудних камер поліцейських, що здійснювали оформлення та з яких видно, що під час перевірки документів водія ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, в зв`язку з чим поліцейський декілька разів пропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у ЧОНД, на що ОСОБА_1 не погодився, та висловлював чітку відмову. При цьому працівником поліції було роз`яснено останньому суть правопорушення та наслідки відмови (а. с. 6).

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи апелянта про те, що працівниками поліції під час складання протоколу, порушено інструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції у зв`язку із виявленням підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останньому було озвучено ознаки наркотичного сп`яніння, які у нього виявлено, роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з метою встановлення такого стану. Тобто, вказану інструкцію поліцейським було дотримано, що спростовує вказані твердження апелянта про надумані ознаки сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки огляд не проводився, у зв`язку із відмовою водія.

Доводи сторони захисту про безпідставність зупинки, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке. З відеозапису встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу стало керування транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, при цьому ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння.

Що стосується тверджень апелянта про те, що мало місце грубе порушення законних прав та свобод ОСОБА_1 , то вони є нікчемними та такими, які спростовуються матеріалами даної справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення, згідно яких, апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції у відповідності до вимог закону було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, було названо ознаки наркотичного сп`яніння, та роз`яснено процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, суть правопорушення та наслідки відмови від проходження огляду.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Всі інші апеляційні доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі їх доводи не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом захисник не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Лабіка Г. І., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній