Унікальний номер справи 366/1068/25
Номер апеляційного провадження 33/824/5035/2025
Головуючий у суді першої інстанції Ю.В. Ткаченко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

06 листопада 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 14 квітня 2024 року о 02 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 не виконував неодноразову законну вимогу працівників поліції про припинення правопрушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопрушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зазначає, що дії, які він фактично вчинив не утворюють складу адміністративного правопрушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Окрім того, зауважує, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не містять ознак об`ктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки відповідальність за цією статтею настає за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, а у даному випадку у вину ОСОБА_1 поставлено невиконання законних вимог поліцейського, що за своїм змістом не є тотожним поняттю «злісна непокора законним вимогам поліцейського».

Вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністтративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не грунтуються на зібраних у справі доказах, не відповідають вимогам закону та не є належним чином вмотивованими.

Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року, яке обґрунтоване тим, що апелянт постанову не отримував, про її наявність дізнався зі слів поліцейських 16.07.2025, які повідомили що до нього, постановою суду застосовано адміністратвне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Вперше захисником ОСОБА_1. подано апеляційну скаргу 17.07.2025, яка постановою Київського апеляційного суду від 22.08.2025 була повернута скаржнику та судом зазначено, що наявність причин, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги самою особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не дає підстав для поновлення строку на подачу апеяційної скарги його захиснику, як особі яка подала апеляційну скаргу від свого імені, і може бути підставою для повнолення цього строку ОСОБА_1 у випадку подання ним апеляційної скарги та заялення відповідного клоптання.

25.08.2025 отримавши постанову Київського апеляційного суду ОСОБА_1 26.08.2025 вдруге звернувся з апеляційною скаргою та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26 травня 2025 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судом була винесена 26 травня 2025 року та згідно супровідного листа від 24.06.2025 надіслана ОСОБА_1 на його поштову адресу, одкнак доказів вручення постанови суду ОСОБА_1 матеріали справи не містять, конверт із процесуальними документами суду повернуто до суду з відміткою за «закінченням терміну зберігання».

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що з постановою ознайомився зі слів поліцейського 16.07.2025.

З метою доступу до правосуддя, суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Іванківського районого суду Київської області від 26 травня 2025 року пропущений з поважних причин.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у непоновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належнимчином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вирішуючи питання про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах доводів скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 651890 від 14.04.2025 /а.с. 1/;

- протоколом АЗ № 082749 від 14.04.2025 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 ;

- рапортом інспектора СРППВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Петренка В.;

- письмовим поясненнями ОСОБА_1 ;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського від 14.04.2025 року, в якому підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівникам поліції.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад даного адміністративного правопорушення є формальним і вважається закінченим з моменту вчинення.

Суб`єкт адміністративного проступку загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Так, згідно ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 цього Закону законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопрушення серії ВАД № 651890 від 14.04.2025 ОСОБА_1 14 квітня 2024 року о 02 год. 00 хв. В АДРЕСА_1 не виконував неодноразову законну вимогу працівників поліції про припинення правопрушення, шарпав працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопрушення, передбачене ст. 185 КУпАП. Вказані у протоколі обставини свідчать саме про вчинення ОСОБА_1 саме злісної непокори на законні вимоги працівників поліції. Від підпису у протоколі та від отримання протоколу пр адміністрпативне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.

Згідно протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 082748 від 14.04.2025 ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також право та можливість отриманя безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Про місце перебування затриманого згідно з ч. 2 ст. 261 КУпАП повідомлено батька ОСОБА_2 . Від підпиу у протоколі ОСОБА_1 відмовився.

Як вбачається з рапортів інспекторів СРППВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Петренка В. та лейтенанта поліції Цибулі А.С., останні перебуваючи на чергуванні в складі автопатруля зміна -109 14.04.2025 близько 01:27 год. отримали повідомлення про те, що в смт. Іванків невідомий чоловік ходить та стукає в двері та голосно викрикує. Прибувши на місце події було виявлено особу чоловічої статі в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування встановлено, що чоловік являється громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт Іванків. На вимогу пред`явити документ, що засвідчує особу, останній повідомив, що документи у дівчини в квартирі, піднявшись до квартири дівчини ОСОБА_1 , повідомив, що документи знаходяться в автомобілі. Повернувшись до автомобіля, останній почав поводити себе неадекватно, на зауваження поліцейських не реагував. Після чого почав шарпати поліцейського за форменний одяг, до порушника було застосовано фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби.

Відеозаписом долученим до матеріалів справи, який був переглянутий апеляційним судом, та на якому зображені обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема неадекватна та зухвала поведінка ОСОБА_1 . На неодноразові прохання поліцейських надати документи, які посвідчують особу ОСОБА_1 відмовлявся в агресивній формі, на зауваження поліцейських припинити висловлюватися нецензурною лайкою не реагувала, а, навпаки, почав поводити себе ще більше неадекватно та агресивно.

Такі дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, отже, висновок, викладений у постанові судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення є правильним та таким, що ґрунтується на фактичних обставинах справи і відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є безпідставними. Та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору, не свідчить про відсутність у його діях такої злісної непокори на законні вимоги працівників поліції, оскільки обставини, які викладені у протоколі саме і свідчать про злісну непокору ОСОБА_1 на законні вимоги працівників поліції.

Суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст.245,280 КУпАП, з`ясувавши всі обставини справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах доводів апеляційної скарги не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач