Справа №568/1987/25
Провадження № 3/568/1006/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Радивилів матеріали, які надійшли від Військової служби правопорядку про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 , згідно протоколу, до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

У С Т А Н О В И В :

15.11.2023, близько 22 год. 20 хв. на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_3 , військовослужбовець солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (в нетверезому стані) в умовах дії особливого періоду (воєнного стану), що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Дубенська міська лікарня» №459 від 15.11.2025, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дії, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Поняття «особливий період» визначене Законами України «Про оборону України» від 06.12.1991 за № 1932-XII та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за № 3543-XII, яким вказано, що це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З набранням чинності Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 302/2014 в України настав особливий період. Станом на час розгляду справи особливий період не завершений.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжена відповідними Указами Президента України, та який діє станом на час розгляду адміністративної справи у суді.

Згідно п. 3 «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32 (далі по тексту Порядок), огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Згідно із п. 8 та п. 11 Порядку, військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

За приписами п.п. 12-15 Порядку, огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних у закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби.

Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу військовослужбовця/військовозобов`язаного.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд військовослужбовця/військовозобов`язаного, складає за його результатами акт медичного огляду та висновок.

Висновок складається у трьох примірниках: по одному - для уповноваженої посадової особи, військовослужбовця/військовозобов`язаного, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений військовослужбовцем/військовозобов`язаним в установленому законодавством порядку.

Під час складання протоколу солдату ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про військове адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників ВСП не оскаржував.

21.11.2025 солдат ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином, також відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Радивилівського районного суду Рівненської області, причини неявки суду не повідомив. Клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Разом із тим, до матеріалів справи долучено заяву солдата ОСОБА_1 в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності, вину визнає.

За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб солдат ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї прави, брав участь в судовому розгляді та викликався до суду відповідно до вимог ч. 1 ст.277-2 КУпАП, проте не вжив заходів для явки до суду, приходжу висновку, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності можливо розглянути за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено частинами 1-3 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному провадженні за формою, на відмінну від їх належності, що визначається як придатність таких доказів для використання їх за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлюючи наявність військового адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина солдата ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії ЛВР/Д № 264 від 16.11.2025 про військове адміністративне правопорушення(а.с.1-4);

- згодою солдата ОСОБА_1 на проведення огляду у закладі охорони здоров`я від 15.11.2025(а.с.5);

- копією направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого 15.11.2025 о 23 год. 25 хв. військовослужбовця солдата ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, направлено до закладу охорони здоров`я КНП «Дубенська міська лікарня»(а.с.6);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.11.2025 № 459, згідно якого о 23 год. 55 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 2,9 проміле(а.с.7);

- копією акту огляду № 459 від 15.11.2025 (а.с.8);

- пояснювальною старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 16.11.2025, згідно якої він 15.11.2025 виявив солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_3 . В подальшому, даний військовослужбовець був доставлений до відділу ВСП та в супроводі представника ВСП супроводжений до медичного закладу, де в його присутності пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння(а.с.13);

- пояснювальною запискою солдата ОСОБА_3 від 16.11.2025, згідно якої він був свідком того, що 15.11.2025 солдат ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_3 . В подальшому, даний військовослужбовець був доставлений до відділу ВСП та в супроводі представника ВСП супроводжений до медичного закладу, де в його присутності пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння(а.с.14).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність - не встановлено.

Суддя критично оцінює зазначені у протоколі відомості про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності солдата ОСОБА_1 «зі слів не притягувався», оскільки, згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, суддя враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає відповідальність у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При призначенні адміністративного стягнення суддя враховує особу солдата ОСОБА_1 , який за час проходження служби зарекомендував себе як військовослужбовець із негативною виконавчою дисципліною (а.с.12), відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати до військовослужбовця адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме це сприятиме його виправленню.

Визначений вид та розмір покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила військові адміністративні правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не сплили.

За приписами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст.40-1 КУпАП з солдата ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 172-20, 283, 284, 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Рівн.обл/отг Радивилів/21081100, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), рахунок отримувача: UA 0017413, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Згідно з ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст.308КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК