Провадження № 3/734/1639/25 Справа № 734/2530/25
ПОСТАНОВА

іменем України

27 листопада 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Конюшко Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу ЕПР1 №341930 від 26.05.2025 водій ОСОБА_1 26.05.2025 о 08 год. 10 хв. в с.Кіпті дорога М01 97 кілометр керував автомобілем марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на П/В 472354, 470656, чим порушив п.2.5 ПДР, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що наркотичні засоби не вживає. Поліцейський на місці зупинки не пропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Якби від поліцейського була читка вимога про проходження огляду на стан сп`яніння, то виконав би неї.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення про що подав письмове клопотання. Своє вимоги мотивує тим, що водій Кожара був зупиненим на блокпосту. На думку працівників поліції, водій - військовий порушив рядність проїзду - тобто, перебував в лівій смузі руху (хоча на блокпосту смуги й фактично звужуються). Протягом 30 хвилин спілкування з трьома працівниками поліції - останні ЖОДНОГО разу не зазначали про наявність у водія ознак наркотичного сп?яніння. Водій та поліція «сперечались» виключно про факт (наявність або відсутність) порушення ПДР (рядності). При цьому, на відео чітко вбачається як працівники поліції постійно консультуються з керівництвом по телефон (розмовляють - «відпускати цього військового чи ні»). Орієнтовно, після 30 хвилини з?являється фактично новий поліцейський - який (без зазначення належних ознак наркотичного сп?яніння!!) зазначив про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння. Після чого, вказаний поліцейський (або особа, яка представилась поліцейським) повернувся й пішов в невідому сторону. З метою розібратись в ситуації військовослужбовець Кожара пішов шукати цього поліцейського, й після його виявлення - попросив як і пояснити права так і направити на огляд щодо стану наркотичного сп?яніння. На що, поліцейський, без протоколу, в грубій формі повідомив, «що вже пізно» і це не його проблеми.

В акті огляду на стан наркотичного сп?яніння зазначені ті ознаки наркотичного сп?яніння які не були озвучені працівниками поліції на місці зупинки. В акті огляду зазначено, що працівники поліції направили водія на огляд в медичний заклад - проте, на відео вказаний факт абсолютно відсутній.

Окрім того, це саме зазначається й в рапорті працівника поліції - щодо ознак наркотичного сп`яніння і щодо роз`яснення водієві відповідальності за відмову в проходженні огляду. Проте, на відео не вбачається ні того ні іншого.

Також, слід зазначити, що порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2

Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100.

Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Згідно Інструкції №100 працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті. Згідно п.5.2 Інструкції №100 відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції надаються працівникам Департаменту патрульної поліції та управлінь патрульної поліції у містах з метою виконання ними функціональних обов`язків за погодженням з начальником Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Проте, в матеріалах справи відсутнє відеозапис складання протоколу, що суттєво

порушують вимоги Закону.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.130 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є закінченим складом правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Матеріали справи містіть наступні докази вчинення правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №341930 від 26.05.2025, розписку про зобов`язання доставити транспортний засіб до місця стоянки; рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області від 26.05.2025, у якому осатаній доповідає керівництву про те, що ним було зупинено транспортний засіб ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 під час спілкування у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення; довідка про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія 29.11.2002; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у відповідності до якого поліцейським у Кожари було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло.

Крім цього, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучений СД-диск з нагрудної камери поліцейського. Із переглянутого у судовому засіданні відео вбачається, як працівник поліції зупиняє автомобіль марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє останньому, що той не зупинився на знак «Стоп». Кожара відповідає, що дуже поспішає по службі, оскільки є військовослужбовцем. Поліцейський каже Кожарі, що відносно нього буде винесено постанову та роз`яснює йому його права. Поліцейський запитує у Кожари, чи вживає він наркотичні речовини. Після цього розмова не розбірлива, поліцейський з камерою віддаляється від місця знаходження транспортного засобу Кожари. Чутно, як Кожара у розмові з іншим поліцейським каже, що його безпідставно звинувачують у вживанні наркотиків. На це поліцейський повідомляє Кожару, що на нього складається протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Кожара каже, що нічого про це не знає і направляється до поста. Зайшовши всередину каже, що згоден пройти огляд, на що поліцейський йому відповідає, що вже запізно і протокол вже складений. Кожара телефонує на гарячу лінію та скаржиться на дії поліцейських. Після цього Кожарі оголошується протокол та його відстороняють від керування транспортним засобом.

Отже даний відеозапис не містить відомостей щодо повідомлення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу Кожарі про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, вимоги поліцейського пройти огляд у медичному закладі та відмови Кожари виконати таку вимогу, яка повинна бути чіткою та безумовною. Із відеозапису вбачається, що протокол відносно Кожари складався у його відсутності. Дізнавшись від іншого поліцейського про те, що відносно нього складається протокол, Кожара із здивуванням направився на пост, де відразу заявив про бажання пройти огляд на стан сп`яніння. Крім цього, з відео не вбачається наявних у Кожари ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За вимогами п.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеофіксація є невід`ємною і обов`язковою частиною виявлення, фіксування та документування адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, однак в даному випадку не є тим доказом, який є беззаперечним доказом про адміністративне правопорушення і вину особи.

Суд зазначає, що письмові докази та DVD диск не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

За змістомст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, що є об`єктивною стороною ст.130 ч.1 КУпАП та підлягає обов`язковому доведенню стороною звинувачення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

В даному випадку, об`єктивна сторона даного правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ст. 247 , п. 3 ст. 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя