Справа № 472/1084/25
Провадження №3/472/560/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокус-ще Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївська область, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол серії ЕПР1 № 443355 від 04.09.2025 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 04.09.2025 року о 13 год. 10 хв. в с-щі Веселинове по вул. Зарічна, 29, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ21099 днз НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху та в подальшому здійснила зіткнення з автомобілем Ауді А6 днз НОМЕР_2 , та авто отримало механічні пошкодження, чим порушила п.п. 1.5 ПДР України, чим порушила п. 1.5 ПДР України - порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала, суду пояснила, що вона рухалася на своєму автомобілі по вул. Зарічна, під`їжджаючи до перехрестя до провулку Виноргадного вона подивилася в ліву та праву сторони, впевнилася, що машин немає, почавши рух побачила, як на великій швидкості їде автомобіль і вдаряється в ліву передню частину її автомобіля. Під час удару автомобіль ВАЗ розвернуло, ОСОБА_2 почала гальмувати і її автомобіль втратив зчеплення з дорогою. В результаті удару автомобіль Ауді під керуванням водія ОСОБА_3 вдарилася в стовп і зупинилася.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Вендель О.М. в судовому засіданні просив закрити справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки водій ОСОБА_1 дійсно 04.09.2025 р. керувала автомобілем ВАЗ21099днз НОМЕР_1 і рухалася по вул. Зарічна с-ща Веселинове. Рухалася зі швидкістю 30-40 км/год. При під`їзді до провулку Виноградний с-ща Веселинове знизила швидкість, подивилася вправо і вліво, і пересвідчившись у відсутності перешкод та інших автомобілів, продовжила рух. І коли виїхала на саме перехрестя вул. Зарічна та провул. Виноградний, то з ліва з провул. Виноградний на великій швидкості вилетів автомобіль Ауді А6 днз НОМЕР_2 , де сталося зіткнення: автомобіль Ауді правою передньою частиною вдарив в ліву передню частину автомобіль ВАЗ. Автомобіль Ауді навіть не гальмував, після зіткнення продовжив рух прямо і врізався в стовп біля будинку 29 по вул. Зарічна зі сторони провул. Виноградний. Перехрестя вул. Зарічна та провул. Виноградний с-ща Веселинове є рівнозначним перехрестям, де діють вимоги вищезазначеного п. 16.12 ПДР, що свідчить про те, що у даному випадку саме водій автомобіля Ауді А6 днз НОМЕР_2 повинен був надати перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21099. Вказав, що дороги, по яким рухалися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на автомобілях, є рівнозначними дорогами, оскільки обидві дороги мають покриття. Знаки пріоритету на цих дорогах відсутні. Таким чином, вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд, заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи зазначений вище адміністративний протокол, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, фото з місця ДТП, оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за наступних обставин.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

За пунктом 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вирішуючи питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП.

При цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.

Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443355 від 04.09.2025 р. своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1.5 та п. 1.5 ПДР - Порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи ін. майна, в той же час суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1.5. ПДР «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган», однак дані порушення ПДР не відповідають суті адміністративного правопорушення.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 443355 від 04.09.2025 (в якому не вказані конкретні пункти ПДР України, які були порушені особою, на яку складено даний протокол), письмові пояснення ОСОБА_1 та письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_4 (з яких вбачається, що подія мала місце 04.09.2025 року приблизно о 12 год. 30 хв. с-ще Веселинове вулиця Зарічна, 29, однак в протоколі зазначено 04.09.2025 року приблизно о 13 год. 10 хв.) схема місця ДТП, яка сталася 04.09.2025(з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на перехресті вулиць, але яких саме та як рухалися транспортні засоби встановить не можливо). Також в протоколі відсутні відомості про: свідків (з письмових пояснень ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що він їхав з дружиною та тещею); потерпілого, тобто, особу, якій адміністративним правопорушення заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Також в пункті 10 протоколу зазначено, що при фіксації події був застосований «Технічний засіб відеозапис: бодікамера», однак до матеріалів справи не був долучений.

Тим самим при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським порушено вимоги, вказані в ч. 1 ст. 256 КУпАП, де міститься пряма вказівка на те, що в протоколі зазначається суть адміністративного правопорушення. Описова частина протоколу про адміністративне правопорушення за своїм змістом є фабулою адміністративного обвинувачення, яку ніхто в подальшому не вправі змінювати. У даному випадку є очевидна неповнота, невідповідність об`єктивним обставинам і недотримання процесуальних норм при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вимогами п. 4 розділу VІІІ Інструкції, передбачено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В судовому засіданні було досліджено Схему місця ДТП, яка сталася 04.09.2025 року о 13 год. 10 хв. в с-щі Веселинове по вул. Зарічна, 25 за участі ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та Ауді А 6 днз НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 , не відповідає зазначеним вимогам Інструкції. В Схемі місця ДТП не зазначено по якій вулиці рухалася водій ОСОБА_1 , однак в письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначено, що він рухався по провулку Вишневому, суд критично ставить до письмових пояснень ОСОБА_4 , оскільки провулок Вишневий не перетинає вулицю Зарічна. Також не зазначено в Схемі місця ДТП чи це регульоване чи нерегульоване перехрестя. В Схемі зазначено, про наявність гальмівного шляху, однак доказів швидкості в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 не встановлено порушень таких положень ПДР, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, що вказує на відсутність причинного зв`язку між діями та наслідками, що настали, внаслідок чого відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_6 , а саме те, що перехрестя вул. Зарічна та провул. Виноградний с-ща Веселинове є рівнозначним перехрестям, де діють вимоги п. 16.12 ПДР, що свідчить про те, що водій ОСОБА_4 повинен був надати перевагу в русі водію ОСОБА_1 , то суд не бере до уваги дані доводи, оскільки фабула зафіксованого адміністративного правопорушення, яке ставиться в обвинувачення ОСОБА_1 не містить пункт 16.12 ПДР України, який закріплює правило проїзду перехрестя рівнозначних доріг. Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображенні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443355 від 04.09.2025, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 221, 251, 256, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський