Провадження № 3/127/6934/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Вінницькій області ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

12 жовтня 2025 головним державним інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області Баранос С.О. складено протокол №1203 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу за результатами проведення фактичної перевірки магазину «Ябко» ТОВ «Спештех», встановлено, що ОСОБА_1 при продажу мобільного телефону iPhone НОМЕР_2 розрахункову операцію не провів через програмний реєстратор розрахункових операції, відповідний розрахунковий документ встановленої форми та змісту не створив, не видав, не надіслав, чим порушив вимоги п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» №265/95 від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями).

27 жовтня 2025 року до суду надійшли подання ОСОБА_1 заперечення на протокол про адміністративне правопорушення №1203 від 12.10.2025 у яких вказує, що підстави для притягнення його до відповідальності відсутні, зважаючи на наступне. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення №1203 від 12.10.2025 не конкретизовано деталей порушення податкового законодавства, не вказано хто здійснював продаж товару без застосування ПРРО та на який не видано розрахунковий документ, також не встановлено особи, яка за своїми функціональними обов`язками є відповідальною за проведення розрахункових операцій через ПРРО про видачу розрахункового документу, а також не зафіксовано, якою була роль ОСОБА_1 у описаній контролюючим органом події. Так, інспекторами у акті фактичної перевірки не конкретизовано жодних дій, вчинених саме ОСОБА_1 , які могли б підпадати під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Крім того, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 є продавцем, однак жодних посилань на документ, що засвідчує його трудову роль не надано, також зазначає, що інспектори ГУ ДПС у Вінницькій області не встановили ознак суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тобто особи, що є відповідальною за проведення розрахункових операцій та облік товарних записів, а також того, що саме ОСОБА_1 є ним. Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості відображають лише позицію контролюючого органу, тому вказане не може бути підставою для висновку про наявність в діях особи вини в порушенні порядку проведення розрахунків й, відповідно, не може бути правовою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності достатніх доказів. З огляду на вищевикладене вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак при подані заперечень просив розгляд справи проводити за його відсутності.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 при продажу мобільного телефону iPhone 13 Pro Max 268 розрахункову операцію не провів через програмний реєстратор розрахункових операції, відповідний розрахунковий документ встановленої форми та змісту не створив, не видав, не надіслав, чим порушив вимоги п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» №265/95 від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями).

За змістом частини першої статті 155-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг тягне за собою настання адміністративної відповідальності.

Так, об`єктивною стороною порушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктами правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1551 КУпАП, можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованого йому правопорушення перебував у трудових відносинах з ТОВ «Спешлтех» та до його функціональних обов`язків було віднесено здійснення розрахункових операцій або організація здійснення розрахункових операцій, відповідно був суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Будь-які інші докази, окрім акта фактичної перевірки №29653/5/02-32-07-05/45459088 від 13.10.2025 та протоколу про адміністративне правопорушення №1203 від 12.10.2025 щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, обов`язок щодо збирання яких у відповідності до ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Судом прийнято до уваги, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин та в подальшому обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_2 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо - є неналежними доказами.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 155-1, ст.ст. 221, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна