ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , ліквідатор

ПВКП "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС", проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ПРИВАТНОГО ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС", розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 192, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи ліквідатором ПВКП "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС" вчинила правопорушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: неподала до установи банку платіжні доручення на перерахування належних до сплати сум узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2025 року № від 17.09.2025 у сумі 2381 грн. по терміну сплати 30.09.2025 року, податкового повідомлення-рішення за формою «Ш» від 25.09.2025 року № у сумі 1050 грн. по терміну сплати 09.10.2025 року, повідомлення-рішення за формою «Ш» від 23.10.2025 року № у сумі 238,10 грн. по терміну сплати 06.11.2025 року ( на дату перевірки не сплачено).Згідно інформації, наявної в базах даних ГУ ДПС, було встановлено, що станом на дату граничного терміну погашення податкових зобов`язань з ПДВ по податковій декларації за серпень 2025 р (30.09.2025р.) у ПВКП « Ремелектросервіс»» був наявний борг в сумі 134 010,47 грн., станом на дату граничного терміну погашення податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню (форма 'Ш') від 25.09.2025 рок/ № (09.10.2025р.) був наявний борг в сумі 136391.47 гривень, станом на дату граничного термію погашення податкових зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню (форма Ш) від 23.10.2025 року № (06.11.2025р) був наявний борг в сумі 137 441.47 гривень. З урахуванням вимог приписів пункту 87.9 статті 87 ПКУ. якщо платником, що має податковий борг з ПДВ за минулі податкові періоди зазначається у платіжному документі призначення платежу «сплата ПДВ за поточний період», таки платіжний документ не може вважатись належним платіжним документом, шо підтверджує перерахування належного до сплати податку за поточний період, оскільки не тягне за собою фактичного перерахування до бюджету ПДВ за податковий період, вказаний у цьому платіжному документі. Отже, було порушено п. 57.1 т 57.3 ст. 57. п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим скоїла правопорушення передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснені її о права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що належні до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість нею були перераховані своєчасно, терміни їх сплати не порушувалися. Однак, оскільки підприємство мало податковий борг з ПДВ за минулі податкові періоди, то кошти, перераховані за поточний період, автоматично були зараховані в рахунок минулих податкових періодів. З цього питання вона зверталася до податкової служби, проте відносно неї все рівно було складено даний протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-2 КУпАП так, її вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне право-порушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на все-бічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини другої статті 163-2 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення ".

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція ч.2 ст.163-2 КУпАП передбачає накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №59530/04-36-04-03/30189383 від 11 листопада 2025 року: актом про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ПРИВАТНОГО ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПФІДПРИЄМСТВА "РЕМЕЛЕКТРОСЕРВІС" №59529/04-36-04-03/30189383 від 11.11.2025 року, а також поясненнями самої правопорушниці, наданими нею у судовому засіданні.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - є вчинення правопорушення повторно протягом року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворішого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 24,33,34,35, ст.40-1 , ч. 2 ст. 163-2, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула