ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/480/25 Номер провадження 33/814/867/25Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вартанової Гаяне Михайлівни подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850( вісімсот п`ятдесят )грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 15 травня 2025 року о 18:50 год. на 305км автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, здійснила наїзд на металевий відбійник та з`їхала у кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та металевий відбійник отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року№1306 (далі - ПДР України), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Вартанову Г.М. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, на виклик у судове засідання не з`явилась, про причини не повідомила, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надала.

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з п 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п.12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.277 КУПА справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденній строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N?194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності чи її захисника не є правовою підставою для скасування судового рішення. Натомість, можливість реалізації вказаних процесуальних прав, зокрема участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції , ОСОБА_1 та її захиснику адвокату Вартановій Г.М. було надано в суді апеляційної інстанції, якою вони не скористались.

Так, з матеріалів справи вбачається, що водій транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, на 305 км, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, тим самим порушуючи вимоги п.12.1 ПДР України та здійснила наїзд на металевий відбійник, внаслідок чого транспортний засіб та металевий відбійник отримали механічні пошкодження. Дана обставина підтверджується схемою місця ДТП від 15 травня 2025 року, з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 рухаючись в смузі руху, яка розташована в правому краю проїзної частини, не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості, відтак не могла постійно контролювати рух транспортного засобу та здійснила наїзд на металевий відбійник.

Посилання захисника скаржника, що місцевий суд передчасно прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, без належного з`ясування всіх обставин та без надання стороні захисту можливості реалізувати свої процесуальні права не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, що суд першої інстанції неодноразово за клопотанням сторони захисту відкладав розгляд справи по суті та надавав можливість реалізувати права ОСОБА_1 на захист, зокрема у наданні пояснень, збору та подачі доказів.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що ОСОБА_1 злетіла в кювет, отримала численні забої, мала ознаки струсу головного мозку та не надав цьому належну оцінку, не перевірив можливість впливу сторонніх осіб на зміст пояснень та не встановив чи відповідали вони дійсному волевиявленню особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, критично сприймаються апеляційним судом, оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_1 власноруч, в письмову вигляді повідомила обставини справи, та зазначила, що здійснила з`їзд в кювет через металевий відбійник у зв`язку з різкою зміною напрямку руху навігатора та не впоралась з керуванням. Також, ОСОБА_1 зазначила, що від госпіталізації відмовилась.

Окрім того, вищезазначені письмові пояснення, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, є послідовними, стабільними та несуперечливими, об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у справі, підтверджують обставини встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є належними та допустимими доказами в справі.

У свою чергу, належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №331544 від 15 травня 2025 року; схемою місця ДТП від 15 травня 2025 року, підписаної ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію її дій за ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та пошкодження дорожніх споруд.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2025 року щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко