Провадження № 3/727/2857/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497943 від 30 жовтня 2025, ОСОБА_1 , 30.10.2025 о 01 год. 11 хв., в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 176, керував транспортним засобом «Volkswagen golf» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0417 на місці зупинки ТЗ, результат огляду становив 0,35 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представником Петричук О.О. скеровано до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Окрім цього, ОСОБА_1 , скерував до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки не визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні, та вважає протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497943 від 30 жовтня 2025 року таким, що складений з грубим порушенням законодавства. Зокрема, посилався на те, що інспектор Управління патрульної поліції у Чернівецькій області лейтенант поліції Негрич Ю.А. у вищезазначеному протоколі не зазначила суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, а саме ознаками алкогольного сп?яніння (п.3 розділу ІІ Інструкції про порядок N?1452/735MBC). Крім цього, вказує на те, що працівниками поліції не зафіксовано зупинку транспортного засобу, та підстави такої зупинки. Зазначає, що до матеріалів справи долучений акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.10.2025, у якому зазначено, що огляд на стан сп?яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 7510 ARLM-0417, при цьому до нього не додано його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, у зв?язку з чим неможливо встановити чи було проведено відповідне лабораторне дослідження з використанням дозволеного технічного засобу, який має сертифікат відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. ОСОБА_1 , вказує на те, що після складання протоколу він самостійно вирішив звернутися до Глибоцької центральної районної комунальної лікарні з метою повторного проходження медичного огляду для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп?яніння, оскільки був переконаний, що не перебував у стані сп?яніння, а під час складання протоколу працівники патрульної поліції не запропонували йому пройти повторний огляд у медичному закладі. Згідно висновку №38 від 30.10.2025 року у нього, ОСОБА_1 , ознак сп?яніння не виявлено. А тому, просить закрити адміністративне провадження по справі N? 727/14016/25 по відношенні до нього ОСОБА_1 , у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зважаючи на наступне.

Положеннями статті 23 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженоюнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, у матеріалах справи міститься роздруківка висновку пристрою Alcotest Drager 7510 ARLM-0417, тест №687 від 30.10.2025 року щодо огляду ОСОБА_1 , згідно якого результат 0,35 % проміле. Однак, суд сприймає ці дані критично, з огляну на нижчевикладене.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 17 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, зазначено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Відповідно до п. 20 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року N 1026 (надалі по тексту - Інструкція N 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції №1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб. Так, зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції N 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати те, що за допомогою відеореєстратора повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Судом встановлено і дане вбачається, що на дослідженому відеозаписі, наданому до протоколу про адміністративне правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen golf» д.н.з. НОМЕР_1 не зафіксовано, вбачається лише обставини розмови останнього з працівниками патрульної поліції. Тобто, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не доведено (а.с.10).

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема із запису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, відеофіксація події розпочалася вже після зупинки транспортного засобу. Тобто, обставини самої зупинки, а також підстави, з яких вона була здійснена, не встановлені.

Окрім того, як вбачається з відеозапису, під час спілкування з водієм поліцейський не повідомив конкретної та законної підстави для зупинки транспортного засобу, що є прямим порушенням вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відтак, усі докази, отримані внаслідок такої незаконної зупинки, є недопустимими і не можуть бути використані як підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сам факт проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння у такому випадку є безпідставним та незаконним.

Разом з цим, ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що не погодився з результатами Алкотесту, після складання протоколу самостійно вирішив звернутися до Глибоцької центральної районної комунальної лікарні з метою повторного проходження медичного огляду для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп?яніння. ОСОБА_1 пояснив, що вирішив самостійно пройти огляд оскільки був переконаний, що не перебував у стані сп?яніння, а під час складання протоколу працівники патрульної поліції не запропонували мені пройти повторний огляд у медичному закладі.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку №38 від 30.10.2025 року, медичний огляд було проведено лікарем-наркологом 30 жовтня 2025 о 02:55 год., за результатами якого складено висновок щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким у ОСОБА_1 ознак сп?яніння не виявлено.

За таких обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом з цим, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, в зв`язку з чим провадження по справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247-1, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП України, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.