ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/2186/25

Провадження №3/943/981/2025

28 листопада 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, місце праці чи навчання не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст.ст. 130 ч.1, 126 ч.2, 121 ч.5 КУпАП

в с т а н о в и в :

З протоколу серії ЕПР1 № 507337 від 08.11.2025 року, вбачається, що цього ж дня 08.11.2025 року о 19.54 год. на автодорозі С140211 Красне Утішків Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував скутером марки Хонда Діо, без номерного знаку, без одягнутого мотошолома, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.5 КУпАП.

Крім того, 08.11.2025 року о 19.54 год. на автодорозі С140211 Красне Утішків Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував скутером марки Хонда Діо, без номерного знаку, не маючи права керувати таким транспортним засобом (протокол серії ЕПР1 № 507341 від 08.11.2025 року). Своїми діями вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 126 ч.2 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу серії ЕПР1 № 507348 від 08.11.2025 року, встановлено, що цього ж дня 08.11.2025 року о 19.54 год. на автодорозі С140211 Красне Утішків Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував скутером марки Хонда Діо, без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки, з використанням приладу Драгер, результат 0,39% проміле.

Постановою судді Буського районного суду від 28.11.2025 року дані адмінматеріали об`єднані в одне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.В даному випадку ст. 130 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, просив обрати мінімальне покарання.

Вислухавши порушника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні перелічених вище правопорушень доведена письмовими доказами у справі, зокрема даними протоколів про адміністративне правопорушення рапортами інспектора СРПП ВП №2, актом огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями, особистим зізнанням порушника.

Крім того, вина неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 126 КУпАП доводиться даними відеофіксації (записом на DVD диску), долученими до матеріалів справи та оглянутими в ході розгляду справи в суді.

З матеріалів справи, та зокрема з відеозапису, вбачається, що огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння відбувся на місці з використанням спеціального приладу «Драгер», під відеокамеру, зі згоди водія.

Згідно роздруківки приладу «Драгер» до вказаного вище протоколу, водій ОСОБА_2 продув вказаний вище прилад, результат 0,39 % (проміле). З результатом продування такого водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківці до приладу.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаних правопорушень є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП полягає у керуванні транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях неповнолітнього ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, вважаю доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 126 КУпАП правильною, оскільки він керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Окрім того, вважаю доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ч. 5 ст. 121 КУпАП правильною, оскільки він керував транспортним засобом, без вдягнутого мотошолома.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність, визнаю щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, які б обтяжували відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда