Справа № 462/8444/25
ПОСТАНОВА

24 листопада 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконала своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, що проявилося у тому, що 18.09.2025 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 передала дитину на виховання працівникам Відділу «Служба у справах дітей», оскільки не має матеріальних можливостей утримувати дитину, відсутнє житло та в дитини виявлено педикульоз, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконала своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, що проявилося у тому, що в період часу з 19.09.2025 року по 09.10.2025 року не цікавилася життям дитини, не з`являлася на виклики до Відділу «Служба у справах дітей», та не проявляла материнської опіки, любові до своєї дитини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, причини своєї неявки суд не повідомила.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Також, суд враховує, що відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 під час складення протоколів про адміністративні правопорушення була повідомлена про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначених справ розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 988290 та серії ВАД № 988291 від 09.10.2025 року; рапортом інспектора СЮП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області М. Ніклевич-Сех, в якому викладені обставини вчинених адміністративних правопорушень; скеруванням на влаштування в Центр підтримки дітей при закладі дошкільної освіти № 5 ЛМР; письмовою заявою ОСОБА_1 від 18.09.2025 р., в якій остання просить влаштувати її малолітню доньку ОСОБА_2 , 2023 р.н. у дитячий заклад; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.09.2025 р. наданими інспектору сектору ювенальної превенції ВП ЛУП №2 ГУ НП у Львівській області капітану поліції Кіклевич-Сех М.І., в яких зазначила, що опинилася в складних життєвих обставинах тому відмовляється від дитини і хоче помістити у дитячий заклад, також повідомила, що мешканці будинку де проживали висловлювали скарги на неї через вживання алкоголю, проте обіцяє в подальшому влаштувати своє життя і забрати свою дитину.

Досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини особи, відносної якої складені протоколи, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушниці у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених нею адміністративних правопорушень, обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення судом не встановлені, а тому для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 36, 40-1, 184, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 /одна тисяча сімсот/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.