ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/565/25 Справа № 703/4359/25 Категорія: ч. 5 ст. 122 КУпАП Головуючий у І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сібілєва М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімдесят п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1445 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 01 липня 2025 року о 16 год. 30 хв. в м.Сміла по вул. Соборна, керуючи автомобілем «BMW 428», н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, здійснив навмисне знесення транспортного засобу, чим створив перешкоду автомобілю №ВАЗ 2107», змусивши його знизити швидкість, змінити напрямок руху за для уникнення зіткнення, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч.5 ст.122 КУпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджується з вищевказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді справи було допущено істотні порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Наполягає на тому, що відеозаписи, додані до матеріалів справи, є неналежними та недопустимими доказами. Як випливає з протоколу, до справи долучено відеофіксацію з нагрудної боді-камери поліцейського та відеозапис, зроблений з екрана мобільного телефона. Однак відеозапис із нагрудної камери фактично не зафіксував момент самого правопорушення, а лише події після зупинки транспортного засобу.

Інший відеозапис, на думку захисника, є фрагментом запису з камери спостереження, перезнятим з монітору телефоном, на якому відсутні дата, час та місце зйомки, а також будь-які ознаки автентичності. З даного відеозапису неможливо розрізнити номерні знаки автомобілів на цьому записі, що унеможливлює достовірну ідентифікацію транспортного засобу та водія. Дані відеодокази не були належним чином засвідчені та не містять жодного кваліфікованого електронного підпису чи іншого засвідчення їх цілісності та автентичності. Отже, вони не відповідають критеріям допустимості доказів і не можуть братися судом до уваги.

Також, захисник вказує на те, що в матеріалах справи відсутні показання ключового свідка, водія автомобіля ВАЗ 2107, саме який начебто зазнав небезпеки від дій ОСОБА_1 . Однак цього водія не було встановлено та опитано. У справі відсутні будь-які пояснення чи свідчення від водія зазначеного ВАЗ. Ба більше, його державний номер не зафіксовано. Таким чином, твердження про те, що мав місце вимушений маневр іншого учасника руху для запобігання ДТП, ґрунтується лише на припущеннях поліцейського без жодного прямого підтвердження.

Зазначає, що працівниками поліції у порушення вимог ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки.

ОСОБА_1 не було поінформовано належним чином, яке саме порушення йому інкримінується, поліцейські лише сказали, що буде винесено постанову про адміністративне правопорушення з накладенням стягнення у вигляді попередження. Фактично інспектор на місці події вирішив кваліфікувати дії за ст. 125 КУпАП ,інше порушення ПДР, що тягне за собою попередження. Сподіваючись на юридичну необізнаність водія, поліцейські раптово змінили рішення і склали протокол за ч. 5 ст. 122 КУпАП, не повідомивши його вчасно про зміну підстав притягнення та не роз`яснивши йому права у повному обсязі, чим було порушено його право на захист.

Таким чином, на думку захисника, допущені процесуальні порушення ставлять під сумнів законність винесеної судом постанови.

Заслухавши пояснення захисника Сібілєва М.А., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано у повному обсязі.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Адміністративним порушенням відповідно до ч.5 ст. 122 КУпАП визнається порушення, передбачені частинами першою-четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№378184 за ч. 5 ст. 122 КУпАП від 01 липня 2025 року.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Апеляційний суд погоджується з встановленим судом першої інстанції обставинами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Рапорт поліцейського СРППВП №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 02 липня 2025 року.

Також судом першої інстанції наданий аналіз відеозапису, на якому зафіксовано факт порушення і фактичне визнання вини ОСОБА_1 при наданні працівникам поліції усного пояснення про те, що на перехресті, де він здійснив занесення автомобіля, пішоходів не було.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Уповноваженою особою поліції цей відеозапис долучено, як доказ здійснення маневру водієм ОСОБА_1 , в результаті якого створено перешкоду автомобілю ВАЗ 2107.

Апеляційний суд визнає, що з цього відеозапису неможливо встановити державний номер автомобіля BMW 428 білого кольору.

Разом з тим посилання апелянта на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, котрі свідчать, що на згаданому відеозаписі зафіксований інший автомобіль, цебто котрим, за подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не керував.

Водночас, не встановлення уповноваженою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, особи водія ВАЗ 2107, котрий зафіксований на відеозаписі, не впливає на повноту зібраних доказів, адже його показання не можуть мати істотного значення для підтвердження чи оспорювання обставин події адміністративного правопорушення.

В супереч доводам апелянта, апеляційний суд погоджується, що дані відеозаписи підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Сібілєва М.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук