Номер провадження: 33/813/2024/25
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

за участі:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника апелянта Румянцева О.Г.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року, якою провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №365549 від 18.06.2025 вбачається, що 15 вересня 2024 року о 11:55 годин на вул. Фонтанська дорога, 20/4 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА Niro державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.8.7.3.е «Правил дорожнього руху України», здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Audi E-Tron 50 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та постановити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) водій транспортного засобу КІА Niro державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3е ПДР, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, що підтверджується наданими відеозаписами;

2) суд першої інстанції, не надаючи оцінки діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вирішив надати оцінку діям потерпілого ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена 25 вересня 2025 року, останній день для оскарження припадає на 05 жовтня 2025 року, що є вихідним днем, а тому останнім днем для оскарження є 06 жовтня 2025 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Румянцев О.Г., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою 07 жовтня 2025 року на електронну пошту.

Крім того відповідно до даних офіційних веб-порталів «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 рокубула оприлюднена на сайті реєстру 01 жовтня 2025 року, апеляційну скаргу було подано 07 жовтня 2025 року, тобто з дотриманням десятиденного строку з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 8.7.3 е ПДР передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Положеннями КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи мало місце діяння у вигляді порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи досліджено такі матеріали справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №365549 від 18.06.2025, в якому викладені обставини ДТП, що мала місце 15.09.2024 (а.с.1);

- копія схеми ДТП (а.с.4);

- відеозаписами з камер відеоспостереження (а.с.37);

- пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 15.09.2024 о 12 год. 50 хв., рухаючись автомобілем Kia Niro державний номер НОМЕР_1 , перетинав вулицю Посмітного в м. Одесі, через перехрестя Фонтанської дороги на зелений сигнал світлофору, майже закінчивши маневр переїзду перехрестя в праву сторону його автомобіля зі сторони пасажирського місця поступив удар автомобілем марки Audi E-Tron 50 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який почав рух по вул. Фонтанська дорога у напрямку прямо, не давши йому закінчити проїзд;

- висновком експерта №375-34-25 від 12.02.2025 відповідно до якого водію автомобіля Kia Niro, у відповідності із вимогами 8.7.3 (в, г, е), 8.10 ПДР, при ввімкненні зеленого миготливого сигналу світлофора належало оцінити дорожньо-транспортну ситуацію, яка склалася (з урахуванням відстані до перехрестя та наступної зміни сигналу світлофора), щоб до моменту ввімкнення забороняючого рух жовтого сигналу світлофора зупинити керований автомобіль до перетину проїзних частин, відмовитись від перетину перехрестя вже на червоний сигнал світлофора. Виконанням цих вимог ПДР, зупинивши автомобіль до перетину проїзних частин (з вул. Фонтанська дорога), водій автомобіля Kia Niro мав технічну можливість не допустити умови виникнення зіткнення з автомобілем Audi E-Tron 50 та ДТП у цілому. З моменту поновлення руху із прискоренням автомобіля Kia Niro на перехресті в напрямку смуги руху автомобіля Audi дії водія автомобіля Audi E-Tron 50 регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР у частині зниження швидкості, при необхідності, аж до зупинки. Виконанням вимогу пункту 12.3 ПДР, відмовившись від різкого прискорення руху до проїзду автомобіля Kia Niro водій автомобіля Audi E-Tron 50 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Kia Niro. Як дії водія автомобіля Kia Niro, які не відповідали вимогам 8.7.3 (г,е) ПДР, так і дії водія автомобіля Audi E-Tron 50, які не відповідали вимогам пункту 12.3 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку ДТП (а.с.31-36).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що водій транспортного засобу КІА Niro державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3е ПДР, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, що підтверджується наданими відеозаписами, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Пунктом 8.7.3 е ПДР передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що транспортний засіб КІА Niro державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 почав рух на зелений миготливий сигнал світлофору, переїхав трамвайні колії та на жовтий миготливий сигнал світлофору продовжив переїзд регульованого перехрестя, що зафіксовано на 00:20:57-00:21:00 хв (назва відеофайлу «7 ст. Фонтанской дороги 4_2958_to_0712»).

Відповідно до п. 8.7.3 в,ґ, д ПДР зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Крім того відповідно до п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, водій транспортного засобу КІА Niro державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 діяв в межах ПДР, оскільки розпочав рух на сигнал світлофору, який дозволяє рух, проте не встиг закінчити маневр та був вимушений продовжити рух, а тому в його діях відсутні порушення ПДР, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, не надаючи оцінки діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вирішив надати оцінку діям потерпілого ОСОБА_2 , то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити таке.

Скаржник у апеляційній скарзі зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що « ОСОБА_1 не винуватий у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки винуватий ОСОБА_2 (абзаци 7, 9, 10 сторінки 3 оскаржуваної постанови)».

У тексті постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року у абз. 7,9,10 стор. 3 зазначено таке: «З досліджених судом фото вбачається, як водій автомобіля Kia Niro державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , здійснює проїзд перехрестя по вул. Посмітного та Фонтанської дороги, в цей час зі сторони вул. Фонтанська дорога, вмикається зелений сигнал світлофора та водій автомобіля Audi E-Tron 50, НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , не надаючи можливості автомобілю КІА, завершити проїзд перехрестя, здійснив виїзд на перехрестя та допустив зіткнення. Судом були переглянуті фото, із яких чітко вбачається, що якби автомобіль Audi E-Tron 50, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 зупинився і дав закінчити проїзд перехрестя автомобілю Kia Niro, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , як це зробили інші автомобілі, ДТП могло не настати. Більше того із цих фото також вбачається, що жодний автомобіль, у тому числі позашляховик білого кольору, який зупинився і дав можливість закінчити проїзд перехрестя автомобілю Kia Niro, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , не перешкоджав водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем Audi E-Tron 50, державний номер НОМЕР_2 , контролювати дорожню обстановку, чого ОСОБА_2 належним чином не здійснив.».

Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказані твердження є описовою частиною досліджених судом першої інстанції матеріалів справи, де надано оцінку усім факторам, діям учасників дорожнього руху, які не є учасниками ДТП, так і діям самих учасників ДТП.

Крім того суд апеляційної інстанції наголошує, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зазначені того, що у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 15 вересня 2024 року винен саме водій ОСОБА_2 , що вподальшому виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого чт. 124 КУпАП.

Таким чином, твердження скаржника про те, що суд першої інстанції, не надаючи оцінки діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вирішив надати оцінку діям потерпілого ОСОБА_2 , є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік