Справа № 297/3874/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Тулін Романа Андрійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про участь в режимі відеоконференції судового засідання у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

27 листопада 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Тулін Романа Андрійовича про участь в режимі відеоконференції судового засідання у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Клопотання мотивує тим, що у зв`язку з неможливістю безпосередньої участі в судовому засіданя через віддаленість суду від місця провадженн адвокатської діяльності, а також впровадженням військового стану в державі, зайнятістю в інших справах за дорученнями клієнтів та призначених на 02.12.2025 року, які потребують фізичного перебування у м. Київ відсутня можливість брати участь в даному судовому засідані в приміщенні Берегівського районного суду Закарпатської області.

Дослідивши клопотання адвоката Тулін Р.А. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У зв`язку з тим, що Кодексом про адміністративні правопорушення України не встановлено вимог щодо розгляду справ в режимі відеоконференції, а тому, з урахуванням усталеної судової практики виникає необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального законодавства.

Пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, а також наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку.

Таким чином, проведення судового засідання в режимі відеоконференції є винятком із загального правила, і відповідні ухвали мають бути мотивовані належним чином певними обставинами, які унеможливлюють або роблять недоцільним проведення судового засідання у звичайному режимі.

Частина 7 статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відтак, клопотання має бути обґрунтованим, тобто містити причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними посиланнями на докази неможливості такої участі.

Однак у своєму клопотанні захисник Тулін Р.А. не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду, всупереч положенням ст. 336 КПК України.

Окрім того, віддаленість учасників судового розгляду від місцезнаходження суду чи перебування їх в іншому населеному пункті, не є підставою для підтвердження необхідності участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та не позбавляє можливості особи з`явитись у судове засідання.

Таким чином, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника Тулін Р.А. про участь судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Керуючись ст. 336 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Тулін Р.А.про участь в режимі відеоконференції судового засідання у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ІЛЬТЬО