НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 листопада 2025 року Справа № 322/1730/25 (Провадження № 3/322/889/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається ядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду 19.11.2025 з ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ст. 124 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

встановив:

03.11.2025 близько 12 год 40 хв районі буд. 1 по вул. Елеваторна в с-щі Тернувате Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_2 з причепом ЛЕВ н.з. НОМЕР_3 не вибрав безпечної швидкості руху при обгоні автомобіля Audi A6 н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснював в цей час поворот ліворуч, скоїв зіткнення з цим автомобілем, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 502233 від 03.11.2025 (далі Протокол щодо ОСОБА_1 ) крім порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 інкримінувалось недотримання безпечної дистанції, тобто порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, а також те, що він перед початком обгону не переконався, що водій автомобіля Audi A6 н.з. НОМЕР_4 , який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту скоїв зіткнення з цим автомобілем - п. 14.2 (б) Правил дорожнього руху.

Від представника потерпілого адвоката Середи А.А. 24.11.2025 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцї за його участі. У задоволенні казаного клопотання суддею відмовлено, оскільки а норма ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є бланкетною, а положеннями КУпАП не передбачено здійснення дистанційного судового провадження.

В контексті вказаних обставин з`ясована думка потерпілого щодо доцільності чи недоцільності відкладення розгляду справи. Останній вважав можливим розглянути справу по суті без присутності свого представника.

Будь-яких інших заяв чи клопотання учасниками справи не подавалось.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм правил дорожнього, тому, формулюючи суть адміністративного правопорушення, вказівка на конкретний пункт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положеннями п. 13.1 ПДР ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 14.2 (б) ПДР що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Відповідно до положень п. 1.10 Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. В загальних рисах підтвердив обставини, які зазначені в його письмових поясненнях. Зокрема, що у вказаних в протоколі час і місці відбувалася ДТП за участю вказаних автомобілів, одним з яких керував він, а іншим - водій ОСОБА_4 . Майже в кінці населеного пункту, однак все ще в його межах, коли він наближався до автомобіля що рухався попереду в тій же смузі (яким як з`ясувалося пізніше керував ОСОБА_3 ), увімкнув покажчик повороту після чого почав здійснювати маневр обгону вказаного автомобіля. В цей час водій ОСОБА_3 почав повертати ліворуч. Він ( ОСОБА_1 ) застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалось, оскільки його автомобіль і причіп були достатньо завантажені. Зіткнення відбулося переднім бампером з правого боку його автомобіля в район заднього лівого колеса автомобіля ОСОБА_3 на смузі зустрічного руху. Після цього автомобіль ОСОБА_3 розвернуло і обидва транспортних засоби, так би мовити, «притерлися» один до одного в різних напрямках. Перед ДТП він рухався зі швидкість приблизно 60 км/год. ОСОБА_3 їхав значно повільніше. Наголошував, що на автомобілі ОСОБА_3 не був увімкнутий покажчик повороту ліворуч, тому він ( ОСОБА_1 ) і почав обгін, в інакшому випадку не виконував би цей маневр, а продовжив рух по своїй смузі. Не помітити чи не побачити увімкнений покажчик він не міг, в той час погода була ясна, сонце знаходилось позаду і не засліплювало його. Вважав, що у ДТП винен саме ОСОБА_3 , який не пересвідчився у безпеці свого маневру. Зазначив, що в цілому погоджується зі схемою місця ДТП, втім ставив під сумнів правильність зазначеної в ній довжини гальмівного шляху. В цьому контексті пояснив, що схему підписав «автоматично», детально не вивчаючи її.

Потерпілий ОСОБА_3 також підтвердив, що у вказаних в протоколі час і місці відбувалася ДТП за участю вказаних автомобілів. Показав, що він рухався в населеному пункті зі швидкістю приблизно 50 км /год. Йому було потрібно з`їхати з дороги і повернути ліворуч, тому він зменшив швидкість приблизно до 20 км/год, подивився у дзеркало заднього виду і побачив, що позаду нього їде інший автомобіль (як згодом з`ясувалося під керуванням ОСОБА_1 ). Він ( ОСОБА_3 ) увімкнув покажчик лівого повороту приблизно за 50 - 70 метрів до того місця де він мав повертати. Оскільки відстань між автомобілями, на його думку була достатньо великою, ще зменшив швидкість, знову подивився у дзеркало. Побачивши, що раніше згаданий автомобіль хоча і значно наблизився до нього, однак рухається по тій самі смузі що він, почав маневр повороту. Після цього, коли фактично передня частина його автомобіля вже знаходилась на зустрічному узбіччі, а задня на смузі зустрічного руху, відбулося ДТП. Стверджував, що ОСОБА_1 не вмикав покажчик лівого повороту коли рухався за ним. Вважав, що у вказаному випадку він дотримався вимог ПДР, а водій ОСОБА_1 ні, тому саме останній винен у ДТП. Зазначив що схема ДТП складена правильно і під час її підписання ні він ні ОСОБА_1 зауважень щодо неї не мали.

Суддею досліджено такі документи: Протокол щодо ОСОБА_1 , копія реєстрації відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО № 5497 від 03.11.2025, копії письмових пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , копія схеми місця ДТП, фототаблиця із зображенням місця ДТП і пошкоджених автомобілів, копія свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів Audi A6 н.з. НОМЕР_4 , ВАЗ 21104 н.з. НОМЕР_2 і ЛЕА НОМЕР_3 , копії посвідчень водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , копія полісу ОСЦПВВНТЗ, копія протоколу серії ЕПР1 № 502207 від 03.11.2025 щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6076936 від 03.11.2025 щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» щодо огляду ОСОБА_1 результат 0,00 %, копія роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» щодо огляду ОСОБА_3 результат 0,00 %, DVD-R з двома відеозаписами.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 14.2 ПДР не доводиться поза розумним сумнівом, оскільки на підтвердження факту увімкнення ОСОБА_3 покажчика повороту вказують виключно пояснення самого потерпілого, який суб`єктивно зацікавлений у своїй версії подій. ОСОБА_1 же цей факт заперечує, а будь-які інші докази цього, відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Порушення п. 13.1 ПДР як подія відсутнє взагалі, оскільки ДТП відбулося на зустрічній смузі руху, внаслідок маневрів водіїв (обгін і поворот ліворуч відповідно) і не пов`язано із відстанню між транспортними засобами, один з яких рухається попереду, а другий позаду по тій самій смузі.

Водночас суд вважає, що під час описаних подій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 12.1 ПДР, адже рухався він в населеному пункті фактично із перевищенням встановленої швидкості (хоча порушення п. 12.4 йому не інкримінувалось), в повністю завантаженому автомобілі із завантаженим причепом, на досить вузькій дорозі в умовах, коли автомобіль який рухався перед ним зменшував швидкість.

Суть позиції ОСОБА_1 фактично зводиться до того, що ДТП сталося через дії потерпілого, який не пересвідчився у безпеці свого маневру. В контексті цих доводів слід зазначити, що оцінка дій іншого учасника ДТП та наявності в його діях порушень ПДР до повноважень судді в межах цієї справи не входить та буде надана під час розгляду справи щодо ОСОБА_3 . Однак навіть за умови дійсності таких обставин (якщо ОСОБА_3 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), вони додатково могли б лише вказувати про винуватість іншого учасника ДТП, що не виключатиме вини самого ОСОБА_1 (обоюдна вина водіїв у ДТП в більшому чи меншому ступені).

Враховуючи вказане суддя дійшов висновку, що в результаті порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР, сталося ДТП в результаті якого зазнали пошкодження транспортні засоби, тим самим останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про міру стягнення суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст. 124 КУпАП).

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом.

З метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати порушника адміністративному стягненню менш суворого виду, а саме штрафу у розмірі визначеному санкцією ст. 124 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов