Справа № 304/2465/25 Провадження № 3/304/1260/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перечин об`єднаний адміністративний матеріал (протокол серії ЗхРУ № 011344Е від 26.10.2025 року, протокол серії ЗхРУ № 011345Е від 26.10.2025 року), який надійшов з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Ужгород Ужгородського району Закарпатської області, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , моб.тел: НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 204-1, ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2025 року о 03 год. 05 хв. ОСОБА_2 , був виявлений та затриманий на напрямку 202 прикордонного знаку на відстані 7000 метрів до державного кордону України на околиці населеного пункту м.Перечин (Перечинська міська територіальна громада, Ужгородський район, Закарпатська область) в межах контрольованого прикордонного району уповноваженими посадовими особами НОМЕР_3 прикордонного загону, за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в пішому порядку, під час дії правового режиму воєнного стану, та своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 та вимоги ст.34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, 28 жовтня 2025 року о 03 год. 05 хв. ОСОБА_2 на напрямку 202 прикордонного знаку на відстані 7000 метрів до державного кордону України (Перечинська міська територіальна громада, Ужгородський район, Закарпатська область) під час затримання здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: неодноразово повторену законну вимогу прикордонного наряду «Контрольний пост» зупинитися та припинити рух в напряму державного кордону України, проігнорував та не виконав, вдався до втечі від прикордонного наряду «Контрольний пост», та своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ч.2 ст.23 та ст.34 Закону України "Про державну прикордонну службу України", за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Постановою Перечинського районного суду від 19.11.2025 справи про адміністративне правопорушення за протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 011344Е від 26.10.2025 року та серії ЗхРУ №011345Е від 26.10.2025року - об`єднані в одне провадження за Єдиним унікальним номером № 304/2465/25.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про день та час проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку адресату ОСОБА_2 31.10.2025 року, 17.11.2025 року sms-повідомлень, які є в матеріалах справи, проте про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких заперечень ОСОБА_2 щодо складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, до суду не подано. Разом з тим, в матеріалах об`єднаної справи є письмові заяви ОСОБА_2 від 26.10.2025 року, в яких він просить розглянути справи за ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП без його участі, свою вину визнає (а.с.5,6).

Враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що категорія правопорушень за ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП не відносяться до тієї категорії справ, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки

Повно та всебічно вивчивши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 , суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затвердженим Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року (зі змінами та доповненнями) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга - це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Частина перша статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення ст.204-1 КУпАП виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше непередбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби на околиці населеного пункту м.Перечин на напрямку 202 прикордонного знаку на відстані 7000 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в пішому порядку, та під час затримання ОСОБА_2 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби та вдався до втечі.

Розглянувши вищевказану об`єднану справу суд вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП, які кваліфікуються як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а також як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1, ч.1 ст.185-10 КУпАП підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом серії ЗхРУ №011344Е від 26.10.2025 (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №011345Е від 26.10.2025 року (а.с.1), протоколом про адміністративне затримання від 26.10.2025 року (а.с.2), протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.10.2025 року (а.с.3), фотокопією паспорту громадянина України за № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 , виданий 06.09.2021 року органом 2126 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.10.2025 року, у яких останній зазначає, що свою провину у вчинені правопорушень за ст.204-1 ч.1 та ст.185-10 ч.1 КУпАП визнає у повному обсязі (а.с.5,6), рапортом молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії ОСОБА_3 від 26.10.2025 року (а.с.8) та схемою затримання громадянина України ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до приписів ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд враховує характер вчинених правопорушень, дані про особу порушника, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної ч.1 ст.204-1 КУпАП, у виді штрафу.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суддя, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, сімейний і майновий стан, його молодий вік та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та за наявності обставини, що пом`якшує відповідальність, а саме визнання ОСОБА_2 своєї вини у повному обсязі у вчиненні інкримінованих правопорушень, суд вважає, що до ОСОБА_2 підлягає застосуванню адміністративне стягнення саме у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових адміністративних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер та обставини адміністративних правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки, вчинення правопорушень у нічний час доби, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , суд враховує особу правопорушника, його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 ніде не працює, не навчається, суспільно-корисною працею не займається, постійне джерело прибутку у нього відсутнє, на його утриманні малолітніх дітей та/або непрацездатних осіб не знаходиться, оскільки інших відомостей матеріали об`єднаної справи не містять, також у суду відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності, тому суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.204-1 ч.1, ч.1 ст.185-10, ст.ст.251, 283-285, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204-1 КУпАП та ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі положень ч.2 ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_4 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Адміністративний штраф сплачувати: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача - казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Перечинського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області: