Провадження № 3/686/6402/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.25

24 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., з участю секретаря судового засідання Крюченкової Ю.В., захисника Вовка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нові Санжари Новосанжарського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, водія ТОВ «Цукорагропром»,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 о 10 год. 38 хв. 30 липня 2025 року, на перехресті вул.Степана Бандери із вул.Озерною у м.Хмельницькому, керуючи автомобілем марки «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «TAD», номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.п. 2.3.Б, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не встежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки та моделі «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_3 , який, під керуванням ОСОБА_2 , рухався у правій смузі руху в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

24.11.2025 р. ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 , будучи своєчасно сповіщеними про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується довідками про доставку повісток про виклик до суду), у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Частиною 2 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, до вказаного переліку не входить, а тому присутність у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею, а також потерпілої ,не є обов`язковою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про необхідність, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, продовження розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , які свої пояснення щодо обставин вищеозначеної дорожньо-транспортної пригоди надали відповідно 08.10.2025 р. та 17.09.2025 р., до оголошення по справі перерв, окрім того, захист інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні здійснює захисник Вовк М.В., який у судовому засіданні, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, просив закрити провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення вказаних порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 , який у суді заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в їх сукупності, зокрема й наданими останнім поясненнями про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем марки «MAN», номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «TAD», номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Озерній у м.Хмельницькому, здійснив із крайньої лівої смуги руху маневр повороту ліворуч на перехресті зазначеної вулиці з вул.Степана Бандери, на проїзній частині якої ОСОБА_1 зайняв крайнє ліве положення та на якій відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», керованим потерпілою, яка рухалась праворуч, здійснюючи випередження автомобіля «MAN», момент зіткнення ОСОБА_1 не бачив, оскільки автомобіль потерпілої для ОСОБА_1 перебував у «сліпій» зоні. Той факт, що саме ОСОБА_1 , за вищеозначених обставин, було порушено правила дорожнього руху, підтверджується й показаннями потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила суду про те, що 30.07.2025 р. вона, керуючи автомобілем марки та моделі «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_3 , рухалась із невисокою швидкістю по вул.Озерній, в напрямку вул.Степана Бандери, у м.Хмельницькому, в крайній правій смузі руху відповідного напрямку, з тих двох, що дозволяють поворот ліворуч, який нею був здійснений на вул.Степана Бандери, по якій вона, не змінюючи напрямок руху, продовжила рухатись в крайній правій смузі руху, оскільки надалі мала намір повертати з головної дороги праворуч, та, проїхавши пішохідний перехід, відчула удар в ліву задню частину кузова свого автомобіля, в який в`їхав вантажний автомобіль з причепом (керований ОСОБА_1 ), що частково виїхав на займану нею, ОСОБА_2 , смугу руху, внаслідок цього контактування автомобіль останньої став некерованим, його передню частину розвернуло ліворуч таким чином, що ліва бокова сторона кузова її автомобіля розташувалась перед передньою частиною кабіни автомобіля марки «MAN», який після двох зіткнень ще декілька метрів тягнув її автомобіль вперед, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди два означених транспортних засоби були пошкоджені. Окрім того, факт вчинення вказаних порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 підтверджується й даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №407041 від 30.07.2025 р. (щодо фіксації порушення ОСОБА_1 п.п.2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху); схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої будь-яких зауважень у водіїв не було та в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце розташування вищеозначених транспортних засобів та їх механічні пошкодження, відмічено й на схемі місце зіткнення автомобілів (що знаходиться в межах тієї смуги руху (крайньої правої), по якій рухалась ОСОБА_2 ); наявних в матеріалах справи фотознімків, на яких відображено дорожню обстановку, місце розташування транспортних засобів та локалізацію їх механічних пошкоджень; здійсненого, за допомогою камери відеоспотереження, відеозапису, в якому зафіксовані дорожня обстановка, напрямки руху вищеозначених, керованих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , автомобілів та момент зіткнення цих транспортних засобів, підтверджує цей відеозапис і ті обставини, про які, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, повідомляла потерпіла у своїх показаннях. Зокрема, при перегляді вказаного відео у сповільненому режимі чітко видно, що до моменту першого контактування транспортних засобів (яке відбулось у момент, коли передня частина керованого потерпілою автомобіля проїхала пішохідний перехід, а задня частина її автомобіля ще залишалась на цьому переході) водій ОСОБА_2 вже завершила виконання маневру повороту ліворуч та рухалась прямолінійно (видно рух переднього лівого колеса по одній зі смуг пішохідного переходу), не змінюючи напрямок руху до контактування, у своїй крайній правій смузі руху по вул.Степана Бандери у м.Хмельницькому, в той час, як водій ОСОБА_1 лише закінчував виконання маневру повороту на вказану вулицю з вул. Озерної в м.Хмельницькому, очевидно, не розрахувавши радіус дуги повороту, частково здійснив виїзд на ту смугу руху, в якій рухався автомобіль «Toyota RAV4», керованим ним автомобілем «MAN», переднє ліве колесо якого, під час руху по пішохідному переходу, зміщується праворуч, при цьому, в момент першого контакту (зіткнення), задня частина причепа цього автомобіля ще знаходилась на смузі зустрічного руху. Лише після першого зіткнення означених автомобілів відбулась зміна напрямку руху ліворуч передньої частини транспортного засобу марки «Toyota RAV4», який під час другого зіткнення був розвернутий ліворуч, зміщений у крайню ліву смугу та, в перпендикулярному положенні по відношенню до керованого ОСОБА_1 автомобіля, протягнутий останнім на відстань, візуально більшу, ніж довжина причепу зазначеного вантажного автомобіля, при цьому, навіть після зіткнення, керований ОСОБА_1 транспортний засіб «MAN», продовжив зміщуватись праворуч відносно лінії розмітки, що на дорозі поділяла транспортні потоки протилежних напрямків, аж до зупинки пошкоджених у результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортних засобів.

Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належним, достовірним і допустимим доказом у справі.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п.2.3.Б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, порушення ОСОБА_1 тих вимог правил дорожнього руху, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, обставини скоєння якої зазначені вище, окрім того, характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, беззаперечно вказують на наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вищеозначені докази, в сукупності з наданими у судових засіданнях показаннями ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1 , повністю підтверджують факт вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що клопотав у судовому засіданні його захисник адвокат Вовк М.В.

Твердження Рубана І.В. про те, що жодних порушень правил дорожнього руху він не допускав, маневр лівого повороту завершив і рухався транспортним засобом «MAN» по проїзній частині прямолінійно, в своїй крайній лівій смузі руху (по вул.Степана Бандери в напрямку проспекту Миру м.Хмельницькому), не покидаючи займану смугу руху, не зміщуючись та не змінюючи напрямок руху перед зіткненням, в той час, як у крайній правій смузі руху в попутному напрямку рухався автомобіль «Toyota RAV4», водій якого - ОСОБА_2 і є, з його слів, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, вона, проїхавши пішохідний перехід, розпочала маневр випередження керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та, перестроюючись у його ліву смугу руху, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, черканула своїм автомобілем підніжку правих дверей автомобіля «MAN» і відразу ж підставила під його автомобіль ліві двері автомобіля «Toyota RAV4», а також про те, що вказані черкання та зіткнення відбулись одночасно, в його смузі руху, після проїзду ним пішохідного переходу, після зіткнення він зупинив автомобіль одразу, проїхавши близько 1-2 метрів за інерцією, суд відхиляє та розцінює ці аргументи ОСОБА_1 як суперечливі, непослідовні і такі, що надані з метою уникнути відповідальності за фактично скоєне, адже вони повністю спростовуються вищенаведеними, дослідженими у суді, належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема й відеозаписом і показаннями потерпілої ОСОБА_2 , про які зазначено вище, а також показаннями самого ОСОБА_1 , який підтвердив факт дорожньо-транспортної пригоди за участі вищевказаних автомобілів, а також вказував у суді й про те, що керованого ОСОБА_2 автомобіля у момент зіткнення не бачив, оскільки той для нього перебував у «сліпій» зоні, разом з тим бачив, що перед перехрестям паралельно з ним у смузі для повороту ліворуч рухався транспортний засіб потерпілої, отже ОСОБА_1 , зміщуючи на пішохідному переході під кутом автомобіль «MAN» у праву смугу руху попутного напрямку, не міг не розуміти, що у вказаній смузі, праворуч від нього, рухається автомобіль «Toyota RAV4». До того ж суд звертає увагу й на ту обставину, що вищеозначені, надані потерпілою показання є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема й з даними: протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, фотознімків, відеозапису та витребуваною за її клопотанням інформацією щодо організації дорожнього руху в тому місці де відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Разом з тим, аргумент потерпілої з приводу того, що причиною ДТП стало також порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.19.1, який у дійсності розташовувався перед перехрестям та не дозволяв водіям вантажних автомобілів здійснювати з вул.Озерної на вул.Степана Бандери у м.Хмельницькому поворот ліворуч із крайньої лівої смуги руху, судом до уваги не приймається, оскільки порушення цієї вимоги вказаного дорожнього знаку в протоколі про адміністративне правопорушення не було інкриміновано ОСОБА_1 , а суд не має права самостійно редагувати викладену в протоколі фабулу адміністративного правопорушення та зазначати додаткові порушення, на які працівник поліції не вказував. До того ж, ОСОБА_1 уже поніс відповідальність за вказане порушення вимог дорожнього знаку, що підтверджується його показаннями та довідкою інспектора ВАП УПП в Хмельницькій області, з якої вбачається, що 30.07.2025 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, і тому можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за те ж саме порушення правил дорожнього руху виключається з огляду на заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що прямо суперечить ст.61 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За наведених обставин, суд також відхиляє зазначені у письмовому клопотанні та у судовому засіданні захисником ОСОБА_3 , з посиланням на висновок експерта №23 від 25.08.2025 р., аргументи про те, що керований ОСОБА_2 автомобіль «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_3 , рухався з більшою швидкістю та виконував випередження автомобіля «MAN» з правого боку зі зміною напрямку руху, а також про те, що ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху не порушував, і відповідно про те, що дорожньо-транспортна пригода була спричинена саме ОСОБА_2 , дії якої, на думку захисника, не відповідали вимогам п.п. 10.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. До того ж, доводи захисника про наявність вини потерпілої ОСОБА_2 у вказаних порушеннях правил дорожнього руху та спричиненні нею дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними, адже вказані обставини, фактично встановлені зазначеним висновком експерта, не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні щодо відповідальності ОСОБА_2 , оскільки суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, проте відносно потерпілої, щодо порушення вимог правил дорожнього руху, такий протокол не складався.

Окрім того, суд вважає неналежним та недостовірним доказом наданий захисником Вовком М.В. висновок експерта №23 від 25.08.2025 р. і відхиляє цей доказ з огляду на таке.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, встановлюються зокрема й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок експерта, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із засобів встановлення фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) (в даному випадку суд) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, врахування фактичних даних, зазначених у висновку експерта, для суду не є обов`язковим, висновок експерта не має наперед встановленої сили чи переваги над іншими доказами у справі та оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 цього ж Закону, до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Аналізуючи висновок експерта №23 від 25.08.2025 р., у вступній частині якого йдеться про те, що цей висновок складений за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження судовим експертом ОСОБА_4 і з дослідної частини цього висновку вбачається, що вказаним експертом фактично було проведено комплексну експертизу обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, транспортно-трасологічну та фототехнічну, в ході проведення якої досліджувались фотознімки та відеозапис, з якого здійснювалась розкадровка, суд дійшов висновку про те, що вказана експертиза була проведена не компетентною особою, яка не має кваліфікації судового експерта у відповідній галузі дослідження, а складений цим експертом висновок є не об`єктивним, не повним та науково не обґрунтованим. Так, з інформації з Реєстру атестованих судових експертів, що міститься на сайті Міністерства юстиції України, а також зі вступної частини цього висновку вбачається, що експерт ОСОБА_4 має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», разом з тим, у цього експерта відсутня кваліфікація за спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення», що позбавляло цього експерта права проводити фототехнічне експертне дослідження та робити відповідні висновки, зокрема й щодо того, що дії водія автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України і знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою, оскільки такі висновки експерта ґрунтуються на фактично висловлених у дослідній частині цього висновку припущеннях щодо відповідного розташування транспортних засобів на проїзній частині в момент зіткнення, щодо технічної неспроможності розташування позначеного на схемі місця ДТП місця зіткнення транспортних засобів, щодо більшої швидкості керованого водієм ОСОБА_2 автомобіля «Toyota RAV4» та виконання нею саме маневру випередження автомобіля «MAN» зі зміною напрямку руху ліворуч, а також недотримання нею безпечного бокового інтервалу та перебування її у «сліпій» зоні автомобіля «MAN». Окрім того, суд зауважує, що з означених підстав є неприйнятним також викладений експертом висновок про те, що не вбачаються в діях водія автомобіля «MAN» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам «Правил Дорожнього руху України», у тому числі і вимогам п.13.1 Правил, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою, оскільки вказаний висновок не підтверджений жодними об`єктивними даними і суперечить іншим доказам по справі. До того ж, вищеозначене експертне дослідження експертом ОСОБА_4 було здійснено без огляду транспортних засобів, без встановлення їх колісних баз та габаритів, наявності обладнання додатковими дзеркалами, а також без фізичного огляду їх механічних пошкоджень, не виникло потреби у експерта отримати детальні пояснення водіїв, за участю яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, а також інформацію про дорожні умови та організацію дорожнього руху в тому місці, де ця пригода відбулась. При цьому, будь-яких клопотань, що стосувались предмета судової експертизи чи про надання йому додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку, експерт не заявляв, обмежившись тими вихідними даними, які йому надав замовник експертизи, у тому числі й відомостями, які були зазначені у малоінформативних письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який у суді свої пояснення частково змінив. Крім того, висновок експерта №23 від 25.08.2025 р., який судом оцінено критично, був складений за результатом проведеного експертного дослідження, здійсненого на замовлення захисника ОСОБА_1 - адвоката Вовка М.В., з метою доведення невинуватості ОСОБА_1 у причинах та наслідках ДТП, тобто експерт був залучений не у порядку, визначеному ч.1 ст.273 КУпАП, оскільки будь-яких клопотань про призначення експерта судом ніхто з учасників процесу не заявляв, і об`єктивних підстав для призначення відповідної експертизи не було, оскільки для правильного вирішення даної справи спеціальних знань не потребувалось, а наданих стороною захисту та працівниками поліції, досліджених у суді, матеріалів достатньо для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого рішення по справі.

З огляду на викладене, вищеозначений висновок експерта, який, відповідно до положень ст.ст.251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду, у сукупності з іншими доказами, при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не спростовує висновків суду щодо наявності вини ОСОБА_1 саме у порушенні п.п. 2.3.Б, 13.1 та вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, при цьому судом було об`єктивно досліджено всі обставини справи та оцінено досліджені у справі докази, про які зазначено вище (показання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , фотознімки, відеозапис, схема місця ДТП та дислокація проїзної частини, протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого відповідає тим фактичним обставинам, що були встановлені судом) та які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.3.Б., п.13.1 Правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, під час якої були пошкоджені транспортні засоби, повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи наведене, а також закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП (три місяці з дня вчинення правопорушення 30.07.2025 р.), тому провадження в справі, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, відповідно до якої така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та не звільняє від іншого виду правової відповідальності.

Керуючись ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя