Номер провадження: 33/813/2074/25
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №367724 від 20.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 у порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, 20.10.2024 року о 15 год.18 хв., в м.Одеса, вул.Ак. Заболотного 29, керуючи транспортним засобом «Honda» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість не впорався з керуванням в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Оскаржуваною постановою провадження по адміністративній справі №523/12457/25 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.38 КпАП України.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Грицюк О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2025 року скасувати як таку, що не відповідає повноті судового слідства, а справу закрити.

Разом з апеляційною скаргою заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду першої інстанції, в мотивування якого зазначав, що оскаржувану постанову ухвалено у відсутності сторони захисту, повний текст постанови не отримували, дізнались 26.09.2025 року за допомогою ЄДРСР.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами у справі, у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення

Посилаючись на позиції Верховного Суду в постанові від 18.07.2020 року у справі «216/5226/16-а, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам- Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 р., рішення ЄСПЛ, вважали, що постанова суду першої інстанції не відповідає вищевказаній судовій практиці.

Явка в судове засідання

Сторона захисту була сповіщена належним чином про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання з`явився адвокат Грицюк О.О. та надав свої пояснення.

В судовому засіданні адвокат Грицюк О.О. заявив клопотання про проведення судової трасологічної експертизи, але вмотивованих клопотань до суду не подав, та в судовому засіданні повідомив, що забув подати таке клопотання до Одеського апеляційного суду, з огляду на викладене, апеляційний суд таке клопотання залишив без розгляду.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.4 ПДР України.

Згідно з п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №367724 від 20.06.2025 року, в якому наведені обставини порушення водієм приписів п. 12.4 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ст.124 КУпАП;

- копією схеми ДТП від 20.10.2024 року;

- поясненнями учасника ДТП в яких викладені обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди;

- копією висновку експерта №24-6775 від 23 січня 2025 року (а.с.20-27).

На підставі наявних та досліджених доказів у справі суд першої інстанції вирішив, що у даній дорожній ситуації, ОСОБА_1 не дотримуючись встановленого швидкісного режиму, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, та дії останнього безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень транспортних засобів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 12.4 ПДР України.

Але ж судом першої інстанції враховано положення п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, відповідно до яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП .

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення 20 жовтня 2024 року, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 20.01.2025 р.

Враховуючи, що правопорушення не є триваючим та на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки для накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Згідно з пп. б, д п.2.3.ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год

Відповідно до протоколу ЕПР1 №367724 від 20.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 у порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, 20.10.2024 року о 15 год.18 хв., в м.Одеса, вул.Ак. Заболотного 29, керуючи транспортним засобом «Honda» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість не впорався з керуванням в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes» номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно схеми ДТП від 20.10.2024 року доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, що містить відомості про розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, розташування дорожньої розмітки, кількість смуг для руху, напрямок руху транспортних засобів до моменту ДТП, місце зіткнення транспортних засобів, стан покриття дорожнього покриття, освітлення даного відрізку дороги та іншу інформацію, щодо обставин дорожньої обстановки на місці ДТП.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.03.2025 року встановлено відсутність вини ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування ухваленої постанови зазначалось наступне.

Обставини та механізм ДТП зафіксовані камерою зовнішнього спостереження, відеозапис з якої долучено до матеріалів справи.

На відеозаписі відображена проїзна частина в районі т-образного перехрестя доріг та в`їзд в кадр автомобіля, який зупиняється на краю зустрічної смуги та готується виконати поворот ліворуч, пропускаючи при цьому сріблястий автомобіль (як згодом встановлено Skoda) який рухався на зустріч. В цей час автомобіль Skoda почав призупинятися щоб дати можливість автомобілю Mercedes-Benz E 320 виконати поворот ліворуч. Коли останній починає свій маневр, білий автомобіль (Honda Accord) здійснив обгін автомобілю Skoda з правого боку та відбулося його зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz E 320. Автомобіль Mercedes-Benz E 320 відкинуло на зелену зону дороги.

Відповідно до фототаблиці місця ДТП вбачається, що зіткнення відбулося на зустрічній смузі, яка на тому проміжку дороги, є єдиною смугою для руху автомобілів у напрямку вул. Кримський бульвар, від якої суцільною лінією відділена велосипедна смуга. Проте, вказане не узгоджується зі схемою місця ДТП, де зазначено місце зіткнення автомобілів в місці де дві смуги руху для автомобілів у напрямку вул. Кримський бульвар. В обставинах даної справи ця похибка схеми має вирішальне значення.

Крім того, 23 січня 225 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) ОСОБА_3 на підставі заяви адвоката Румянцева О.Г., захисника Кожухаря Є.С. від 11 грудня 2024 року складений висновок експерта №24-6775 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобіля Mercedes-Benz E 320 з автомобілем Honda Accord.

Експертом досліджено обставини ДТП з урахуванням наданого відеозапису моменту зіткнення автомобілів, та в описовій частині зазначено, що автомобіль Honda Accord при наближенні до місця зіткнення рухався зі швидкістю близько 80 км/г, випереджаючи автомобіль Skoda (водій якого знижуючи швидкість, надавав пріоритет на маневрування автомобілю Mercedes-Benz) справа, у тому числі й по велосипедній смузі;

Автомобіль Mercedes-Benz, при наявності попереду себе автомобіля Skoda, водій якого надавав йому дорогу, почав маневр ліворуч та рухався перед зіткненням зі швидкістю близько 14 км/г.

Обставини розвитку пригоди, що задані адвокатом та підтверджуються відеозаписом, визначають належні дії водіїв в умовах пригоди відповідно до вимог Правил дорожнього руху.

Оскільки водій автомобіля Mercedes-Benz повертав ліворуч поза перехрестям, він повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 10.1 й 10.4 ПДР, які вимагали від нього впевнитися в безпеці та з моменту виявлення автомобіля Honda Accord, який перестроївся на велосипедну смугу для випередження автомобіля Skoda та з перевищенням швидкості наближався, дати йому дорогу:

Оскільки маневр автомобіля Honda Accord на праву велосипедну смугу, як убачається з пояснень водіїв та підтверджується відеозаписом, був частково скритий водію автомобіля Mercedes-Benz, і тому змінив дорожньо-транспортну ситуацію для всіх учасників руху з категорії безпечної на категорію небезпечну, бо автомобіль Honda Accord раптово з`явився з-за перешкоди - автомобіля Skoda на єдиній смузі цього напрямку, водій якого надавав пріоритет водію автомобіля Mercedes-Benz на маневр, для встановлення у нього технічної можливості виконати вимоги пункту 10.4 ПДР.

Належні дії водія автомобіля Honda, у першу чергу, регламентувалися вимогами пункту 12.4, які вимагали його рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, а в момент початку зниження швидкості автомобілю Skoda вимогами п. 13.1.ПДР, тобто, також відповідно знизити свою швидкість для утримання безпечної дистанції до нього.

Крім того на підставі ПДР України випередження будь-якого транспортного засобу, що знаходиться в смузі, яка позначена відповідною дорожньою розміткою, при забороні виїзду на зустрічну смугу також заборонено. Ширина смуги по якій рухалися автомобілі унеможливлювала безпечне випередження автомобіля Honda Accord автомобілю Skoda, тому очевидно що випередження водій автомобілю Honda виконував з наїздом на велосипедну смугу.

На підставі вищевикладеного експертом зроблено наступні висновки.

Швидкість автомобіля Honda Accord р/н НОМЕР_3 перед зіткненням складала 80 км/г.

Дії водія автомобіля Mercedes-Benz Е320 р/н НОМЕР_4 в умовах ДТП необхідно оцінювати відповідно вимог пункту 12.3 ПДР, які регламентують поведінку в умовах небезпечної ситуації, яку для нього створив водій автомобіля Honda Accord р/н НОМЕР_3 рухом зі швидкістю 80 км/г та заборонним виїздом через велосипедну смугу з-за попутного автомобіля в зону розвороту автомобіля Mercedes-Benz.

Дії водія автомобіля Honda Accord р/н НОМЕР_3 регламентувалися вимогами пункту

12.4 ПДР, які вимагали його рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, а в момент початку зниження швидкості попереду автомобіля - вимогами пункту 13.1 ПДР, тобто, також відповідно знизити свою швидкість для утримання безпечної дистанції до нього.

Водій автомобілю Mercedes-Benz E 320 з моменту виявлення автомобілю Honda Accord не мав технічної можливості уникнути ДТП.

Водій автомобілю Honda Accord належним виконанням вимог ПДР мав технічну можливість уникнути ДТП.

В умовах розвитку ДТП з позицій експертного аналізу, саме дії водія автомобіля Honda Accord були як необхідними так і достатніми умовами для її виникнення, знаходяться в причинному зв`язку з її фактом та є безпосередньою причиною зіткнення.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду у справі №523/18083/24 експерт ОСОБА_3 підтвердив свої висновки та надав пояснення, з яких вбачається, що швидкість автомобіля Honda Accord р/н НОМЕР_3 розраховувалась з відеозапису на якому зафіксоване момент ДТП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 20.06.2025 року встановлено, що 20.10.2024 року приблизно о 15:18 год у світлий час доби на сухому покритті останній рухався по своїй смузі руху із швидкістю 55 км/год. Водій автомобілю з яким сталось ДТП не дотримався ПДР та почав робити виїзд ліворуч не пересвідчившись у безпеці свого маневра, що призверло до зіткнення автівок. Стрілка спідометра після ДТП зупинилась на відмітці 55 км/год, а так як маневр автомобіля Мерседес був миттєвим,то останній не мав можливості відтормозитись. Поліцейські які прибули на місце склали протокол на вину особу, а саме на водія автомобіля Мерседес сірого кольору. В подальшому Пересипський суд визнав водія автомобіля Мерседес винною особою. Проте, в наслідок корупційних схем, які ще здійснюються в Україні, за гроші було куплено експертизу, яка за змістом не відповідала обставинам справи, а в подальшому в корупційний спосіб схилено суддю апеляційного суду на прийняття завідомо протиправного рішення яке вона обґрунтувала вищевказаною експертизою. Враховуючи вищевикладене вважав, що заява від представника водія Мерседес є необґрунтованою та невмотивованою, а отже і немає підстав для складення протоколу. Зазначав, про наявність свідків події.

Досліджені та перевірені докази апеляційним судом наявні в матеріалах справи є належними та достатніми доказами на підтвердження порушення п.12.4 ПДР України ОСОБА_1 ..

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є матеріальним, тобто потребує не тільки події (в даному випадку - порушення вимог правил дорожнього руху), але й настання певних наслідків - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції, що з доказів наявних у матеріалах справи, вбачається наявність вини в діях водія транспортного засобу «Honda» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , передбаченої п.12.4 ПДР України.

При цьому судом першої інстанції враховано, що відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП .

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення 20 жовтня 2024 року, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув 20.01.2025 р.

Тобто судом першої інстанції вірно враховано, що правопорушення не є триваючим та на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки для накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції помилково вважав, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами у справі, у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає не слушними, з огляду на вищедосліджні матеріали справи, а також наявності принципу преюдиційності та встановлення висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у справі №523/18083/24, який встановлено на підставі висновку судового експерта №24-6775 від 23 січня 2025 року, що не спростовано стороною захисту у даній справі належними та допустимими доказами.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ні адвокатом Грицюком О.О. ні ОСОБА_1 ні під час розгляду даної справи в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи не заявлялись жодні клопотання, щодо допиту свідків, проведення судових експертиз, витребування доказів, що позбавляє можливості задовольнити доводи апеляційної скарги, через їх мінливий характер, які є лише припущеннями.

Посилання на позиції Верховного Суду в постанові від 18.07.2020 року у справі «216/5226/16-а, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам- Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 р., рішення ЄСПЛ, в частині того, що постанова суду першої інстанції не відповідає вищевказаній судовій практиці, апеляційний суд вважає такими, що в даному випадку застосування такої практики не є релевантною, а вина ОСОБА_1 встановлена належними та допустимими доказами, що не спростовано стороною захисту.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Грицюка Олександра Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький