КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3340/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Київ

справа №752/7928/25

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Скоромної Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Скоромна І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалася на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння.

Вказувала, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП, яке можливе лише за умови доведеного факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови від огляду саме після керування транспортним засобом.

Зазначала, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та не надано доказів згідно виписаного направлення від 16 березня 2025 року про проходження огляд у закладі охорони здоров`я, не складено акт та не додано результатів такого огляду, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Посилалася на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків та самих працівників поліції з огляду на суперечність у оформлених адміністративних матеріалах.

??Вказувала, що працівниками поліції не було вжито заходів по відстороненню ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Зазначала, що не дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння - одночасно в протоколі вказано про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та надано направлення про доставлення в медичний заклад, при цьому не надано підтверджень огляду в медичному закладі або відмови від нього, що є неналежним доказом.

Також захисник-адвокат Скоромна І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року.

Посилалася на те, що апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року було подано 22 травня 2025 в межах строку апеляційного оскарження. Однак постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала у зв`язку із відсутністю витягу з договору.

Вказувала, що дану постанову вона не отримувала до 14 червня 2025 року.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 21 липня 2025 року о 15.00 год. ОСОБА_1 та його захисник Скоромна І.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 21 липня 2025 року від захисника-адвоката Скоромної І.М. на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням адвоката-захисника Скоромної І.М. в іншому судовому засіданні у Галицькому районному суді м. Львова.

Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 29 липня 2025 року о 11.15 год.

В судове засідання призначене на 29 липня 2025 року о 11.15 год. ОСОБА_1 та його захисник Скоромна І.М. не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 28 липня 2025 року від захисника-адвоката Скоромної І.М. на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із тим, що адвокат-захисник Скоромна І.М. буде зайнята в іншому судовому засіданні у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.

Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 13 жовтня 2025 року о 15.00 год.

В судове засідання призначене на 13 жовтня 2025 року о 15.00 год. ОСОБА_1 та його захисник Скоромна І.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 13 жовтня 2025 року від захисника-адвоката Скоромної І.М. на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що Скоромна І.М. буде зайнята в іншому судовому засіданні.

Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 10 листопада 2025 року о 11.40 год.

В судове засіданні, призначене 10 листопада 2025 року ОСОБА_1 та його захисник Скоромна І.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 07 листопада 2025 року від захисника-адвоката Скоромної І.М. на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю її в іншому судовому засіданні та перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному.

Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 17 листопада 2025 року о 17.00 год.

В судове засідання призначене на 17 листопада 2025 року о 17.00 год., ні ОСОБА_1 , ні його захисник Скоромна І.М. вп`яте не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 17 листопада 2025 року від ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що його захисник-адвокат Скоромна І.М. буде зайнята в іншому судовому засіданні.

Проте, суд відхиляє клопотання, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його захисник Скоромна І.М. вп`яте не з'явились в судове засідання, в свою чергу кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова ухвалена 15 травня 2025 року.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи захисник-адвокат Скоромна І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову 22 травня 2025 року (а.с.26).

Апеляційна скарга була подана у десятиденний термін з моменту ухвалення оскаржуваної постанови, а саме 22 травня 2025 року.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу захисника-адвоката Скоромної І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Апеляційна скарга захисника-адвоката Скоромної І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 повторно була подана 14 червня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.2, 3, 6, 7 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а за змістом п.8 Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272781, 16 березня 2025 року о 01:00 год. в м. Київ по вулиці Велика Васильківська, 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 16 березня 2025 року серії ЕПР1 №272781;

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №473826.

Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5, ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, що виключає можливість притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП, яке можливе лише за умови доведеного факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови від огляду саме після керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він сів за кермо з ознаками алкогольного сп`яніння, на що останній не заперечував, що він був за кермом транспортного засобу (01:18:04). Також ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що він їде не один (01:15:53).

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та не надано доказів згідно виписаного направлення від 16 березня 2025 року про проходження огляд у закладі охорони здоров`я, не складено акт та не додано результатів такого огляду, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівником поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері «Драгер» або у лікарні, на що останній відмовлявся (01:12:29-01:12:36, 01:13:20, 01:16:13, 01:18:40).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що не дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння - одночасно в протоколі вказано про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та надано направлення про доставлення в медичний заклад, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що наявність в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксованого на відеозаписі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки свідки залучаються під час проведення огляду на стан сп`яніння тільки в разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів за допомогою яких проводиться відеофіксація.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не вжито заходів по відстороненню особи, яка має ознаки алкогольного сп`яніння від керування транспортним засобом не впливають на правильність кваліфікації скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть бути підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Будь-яких порушень працівниками поліції норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Скоромній Ірині Миколаївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Скоромної Ірини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.