ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2849/25 Справа № 202/4419/25 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула матеріали за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП,

за участі

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності Гусейнова Раміля

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_2 , 24 квітня 2025 року о 09годині 49 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював господарську діяльність без дозвільних документів, а саме реалізував овочі та фрукти не маючи реєстрації в ДПС, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскарженої постанови від23 липня 2025 року він отримав 12 серпня 2025 року, оскільки до цього не було винесено повного її тексту. Вказує, що раніше цієї дати він не міг отримати копію постанови та 10 серпня 2025 року він писав письмову заяву про отримання постанови.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що він насправді не заперечував факту здійснення торгівлі без дозвільних документів, однак він намагався пояснити суду чому так сталося і в чому полягала причина відсутності документів, однак суддя не надав йому можливості надати пояснення та формально підійшов до розгляду справи.

Також звертає увагу, що справа тривалий час перебувала в провадженні судді, однак була розглянути лише в останній день притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо відсутності дозвільних документів, зазначає, що згідно з наявними в нього документами, його номер платника податків є наступний: НОМЕР_1 , і він зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з 12 листопада 2012 року, однак, згідно з іншої картки платника податків також на його ім?я,згідно з його датою народження, виданою органом державної фіскальної служби у країни - в «ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС» та зареєстрованого у Держреєстрі 05 квітня 2017 року, вказано інший номер ІНН, а саме, НОМЕР_2 . При спробі зареєструватися в ДПС як платник податків, йому видали виписку з реєстру про реєстрацію фізосіб на ім`я також ОСОБА_1 , але іншу особу, що зареєстрована у м. Києві, з раніше наданим йому номером ІНН.

Вказує, що через ці розбіжності в номерах ІНН, де різняться останні чотири цифри, він не має досі реальної можливості зареєструватися як фізична особа - платник податків та отримати відповідний дозвіл на торгівлю, а тому вважає, що в даному випадку можна стверджувати про наявність в його діях ознак крайньої необхідності і він свідомо проводив торгівлю, знаючи про відсутність відповідних документів, виданих працівниками ДПС, але не маючи можливості зареєструвати себе як ФОП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, враховую, що постанова була винесена 23 липня 2025 року. Оскільки повний текст оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_4 12 серпня 2025 року, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права останнього на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД № 441829 від 24 квітня 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та я якому зазначено особисто ОСОБА_4 , що він не встиг оформити документи.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме здійсненні господарської діяльності без дозвільних документів, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

При цьому звертається увага, що ОСОБА_3 фактично не оскаржує факт здійснення господарської діяльності без дозвільних документів, а саме реалізацію овочів та фруктів не маючи реєстрації в ДПС, проте зазначає, що здійснює свою діяльність оскільки на теперішній час він не має можливості зареєструватися як фізична особа - платник податків та отримати відповідний дозвіл на торгівлю.

Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Тобто, обставини, на які посилається ОСОБА_3 в обґрунтування своєї апеляційної скарги щодо відсутності в нього дозвільних документів, не є такими, що свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста