№ 3/183/4855/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

01.11.2025 року о 15.00 годині на автошляху М-18, 203 км, «Харків-Сімферополь» Самарівського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2101», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що 01.11.2025 року вранці він разом зі своїм знайомим виїхав з с. Бабайківка в м. Лозове Харківської області, з метою забрати автомобіль «ВАЗ», який належить його знайомому. Він мав сісти за кермо автомобіля ВАЗ. По дорозі на автомобілі почали горіти дроти, але він вирішив доїхати до с. Бабайківка. На блокпосту він зупинився на знак «Стоп». До нього підійшов працівник поліції та запитав про наявність страховки. Він відповів, що у нього немає страховки, бо автомобіль не його, зазначивши, що, якщо він у цьому винен, то нехай виписують штраф, але йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки був тверезим, а також через те, що не мав часу на поїздку у м. Дніпро. Крім того, його автомобіль був несправний, і він не зміг би на ньому доїхати до медичного закладу. Він запропонував працівникам поліції пройти тест на місці, оскільки він не перебував ні в якому стані сп`яніння, але працівники поліції сказали, що потрібно їхати в медичний заклад. Просив закрити справу.

Не зважаючи на невизнання вини, суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення, разом з відеозаписом до нього; рапорту інспектора поліції про те, що під час несення служби на блокпосту 01.11.2025 року для перевірки документів, був зупинений автомобіль «ВАЗ-2101», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений на огляд до «ОНД м. Дніпро».

Таким чином, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є самостійним складом адміністративного правопорушення і для його наявності встановлення факту перебування особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не є необхідним.

Матеріали справи містять відеозапис з відео файлами, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Зокрема, на відео зафіксовано, як поліцейський в присутності ОСОБА_1 говорить останньому: «ви будете проходити огляд в медичному закладі?», на, що останній відповідає: «я принципіально їхати не буду, я тверезий, я нормальний» (14.56 хвилини відеозапису (2 файл)).

За таких обставин, позицію ОСОБА_1 щодо невизнання своєї провини суд сприймає, як версію захисту з метою уникнення покарання за вичинене правопорушення.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк