Справа № 168/1091/25
Провадження № 3/168/546/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Малюта А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 247427 від 05 листопада 2025 року встановлено, що 05 листопада 2025 року о 14.20 год. ОСОБА_1 в районі с.Любохини Ковельського району Волинської області, близько 20 000 метрів від державного кордону, в напрямку прикордонного знаку № 0210 (тил) в межах контрольованого прикордонного району «Контрольний пост» спільно з ОСОБА_2 в обхід місця несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост» здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску за території України на територію республіки білорусь.

Чим порушив вимоги статтей 9, 12 Закону України «Про державний кордон». За що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності.

В зв`язку з цим, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 . Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Крім цього враховую строки, встановлені статтею 38 КУпАП, та вимоги статтей 268, 277 КУпАП, згідно з якими справа про адміністративне правопорушення за статтею 204-1 КУпАП розглядається протягом доби та стаття 204-1 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог статтей 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Згідно з вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №247427 від 05 листопада 2025 року та протоколу про адміністративне затримання від 05 листопада 2025 року, ОСОБА_1 був затриманий разом із ОСОБА_2 05 листопада 2025 о 14.20 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на території Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області на ділянці відповідальності сьомої прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відстані 20 000 метрів (20 км.) від лінії державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з України в республіку білорусь.

Отже, за фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктами пропуску через державний кордон, з України в республіку білорусь, вчинені групою осіб, і такі дії останнього кваліфіковані за частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

Разом з цим, у протоколі складеному щодо ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено в чому саме полягали його дії, не наведено, які саме дії здійснював останній, не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП.

Суд зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в республіку білорусь поза межами пунктів пропуску, без зазначення в чому саме виразились його дії щодо вчинення такої спроби, є неконкретним формулюванням обвинувачення.

До вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення працівниками прикордонної служби додано схему району затримання порушників, на якій зафіксовано умовні позначки місця затримання правопорушників 20 км від державного кордону України.

До протоколу додано відеозапис. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що під час перевірки документів ОСОБА_1 останній повідомив, що направляється на Шацькі озера, йдуть в обхід доріг, бо багато блокпостів.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень згідно статті 63 Конституції України.

З письмового пояснення ІПС 2 кат.- гранатометника 2 групи інспекторів прикордонної служби НОМЕР_2 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонної застави ОСОБА_3 вбачається, що в ході опитування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що мета їх слідування в напрямку державного кордону туризм.

З письмового пояснення старшого прикордонного наряду «Адміністравтин-оперативна група» ОСОБА_4 вбачається, що в ході опитування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що маршрут свого руху та обхід місця несення служби прикордонного наряду «Контрольний пост» останні пояснити не змогли, помітно нервували. На запитання чому вийшли з автомобіля на якому слідували пояснили, що побачили знаки зниження швидкості та за 300 метрів перед постом попросили водія зупинитись та попрямували через поле.

Доказів на встановлення мети ОСОБА_1 на здійснення незаконного перетину або спроби незаконного перетину державного кордону України матеріали справи не містять.

Наявні у справі докази свідчать, що особу ОСОБА_1 було встановлено за паспортом громадянина України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року № 1292, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147 «Про прикордонний режим», громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони» Ковельський район Волинської області включено до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони. У межах прикордонного району прикордонна смуга становить завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд (п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147 «Про прикордонний режим»). І саме в цих межах діє спеціальний прикордонний режим щодо заборони вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону України (стаття 22 Закону України «Про державний кордон»).

Таким чином, перебування ОСОБА_1 у контрольованому прикордонному районі з паспортом громадянина України не може свідчити про наявність в нього умислу на незаконний перетин державного кордону.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного,

керуючись статтями 9, 204, 247, 251, 255, 278, 280, 283, 284 КУпАП,

суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 204-1 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Малюта