Справа № 571/3309/25
Провадження № 3/571/2126/2025

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року с-ще Рокитне

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Качмар М.Я., розглянувши адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №338590 вбачається, що 20.08.2025 року о 16 год. 50 хв. на території Рівненської області, Сарненського району, в межах контрольованого прикордонного району «Контрольний пост» було зупинено транспортний засіб «АУДІ». В ході перевірки було виявлено ОСОБА_1 , який відмовився виконувати законні вимоги прикордонного наряду, а саме надати документи, вів себе зухвало, навмисно створював перешкоду у виконанні службових обов`язків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, заперечень на адміністративний матеріал не подавав, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання смс-повідомлення на телефон, яким міститься в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із ст.7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року, строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

У постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а (провадження №К/9901/12342/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловив правову позицію, згідно з якою визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Також під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine, заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, порушення було вчинено 20.08.2025, справа надійшла для розгляду до суду 17.11.2025, та призначена на 25.11.2025, то на момент розгляду справи закінчився встановлений ч.2 ст.38КУпАП тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, а тому суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.38, 185-10, 247, 283-284, 287, 291, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Я.Качмар