Справа № 627/1066/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області В.А. Каліберда розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає, АДРЕСА_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2025 року серії ВБА №200925, 08.10.2025 року при перевірці власника зброї ОСОБА_1 за адресою: вулиця Захисників України №5, селища Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області було встановлено факт втрати мисливської гладкоствольної рушниці ІЖ 12 ДП 8861Є кол.16, чим порушив правила зберігання зброї.

Суд, вивчивши надані матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність повернення матеріалів справи на доормлення виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті. Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. При складанні протоколу особі роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст.268 КпАП України.

За положеннями КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення КУпАП, які передбачають відповідальність за дане правопорушення.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як зазначено вище, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 08.10.2025 року при перевірці власника зброї ОСОБА_1 за адресою: вулиця Захисників України №5, селища Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області було встановлено факт втрати мисливської гладкоствольної рушниці ІЖ 12 ДП 8861Є кол.16, чим порушив правила зберігання зброї. чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2025 року серії ВБА №200925 залучено рапорт працівника поліції Івахненка Владислава Миколайовича про втрату зброї. Однак, даних, на підтвердження порушення ОСОБА_1 умов зберігання мисливської зброї, зокрема, протоколу огляду, показань свідків, тощо, до матеріалів справи не залучено.

В протоколі про адміністративне правопорушення чітко не визначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 191 КУпАП полягає в порушенні правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Диспозиція ч. 1 ст. 191 КУпАП є бланкетною та відсилає до встановлених правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, а тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми законів, які саме порушила особа, діючи всупереч встановлених правил.

В протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_2 не зазначено, який саме пункт Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.98, порушено, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Отже, лише повна відповідність ознак вчиненого діяння ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретної правової нормою, може служити підставою для визнання діяння конкретним адміністративним правопорушенням.

Таким чином, із зазначеного протоколу незрозуміло, які саме правила зберігання і який пункт порушив ОСОБА_1 та відповідно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 191 КУпАП.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його некоректність та неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення особи права на захист.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суддя законодавчо позбавлений права у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Усунути недоліки протоколу про адміністративне правопорушення складеному у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.191 КУпАП у судовому засіданні суд позбавлений можливості, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення є компетенцією чітко визначеного органу.

Згідно ч.2 ст.251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначені обставини позбавляють суд розглянути справу в установлені Законом строки, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити саме правове питання щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення. Однак, відсутність зазначених даних в матеріалах справи унеможливлює постановити обґрунтоване та законне рішення по суті, а тому зазначені матеріали слід повернути до сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області області для усунення виявлених недоліків.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31березня 2015 року №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього Кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на дооформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 191, 256, 283, 284 КУпАП, суддя, -

У Х В А Л И В:

Повернути адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає, вулиця Захисників України №5, селища Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області. , за ч. 1 ст. 191 КУпАП до сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області області для належного оформлення.

Постанова є остаточною та окремому оскарженню не підлягає.

При повторному направлені адміністративного матеріалу до суду після доопрацювання слід враховувати строки, передбачені ст.ст.38, 277 КУпАП.

Суддя В.А. Каліберда