ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8460/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «САЛТОРО ТД», яке зареєстровано за адресою: 02121, м. Київ, вул. Автопаркова,7 за ч. 3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення №Ц/КВ/17569/518/П/ПТ від 25.09.2025, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «САЛТОРО ТД» порушив вимоги ч.1 ст. 21 та ч.4 ст.24 КЗпП України, оскільки був допуск працівника ОСОБА_2 до виконання роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено про те, що працівник виконував роботу у ТОВ «САЛТОРО ТД» за адресою: м. Київ, вул. Віскозна,32 без оформлення трудових відносин.

Згідно до Акту Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 25.09.2025 №Ц/КВ/21824/396, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду, Державною службою з питань праці отримано повідомлення про нещасний випадок,який стався з працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛТОРО ТД» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із смертельним наслідком 08.09.2025 року в період з 02:00 до 06:30 за адресою: м. Київ, вул. Віскозна,32 ( а.с. 5-20).

Згідно до цивільно-правового договору №1 від 01.09.2025 року, укладеного в період з підписання і до 30.09.2025 року ТОВ «САЛТОРО ТД» є замовником, а фізична особа ОСОБА_2 є виконавцем, виконавець зобов`язався надати послуги, не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку щодо прибирання території кожного календарного дня з 01.09.2025 по 30.09.2025, вартість послуг оцінено у 15000 грн.

Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці зроблено висновок про те, що у відносинах, які склались між ТОВ «САЛТОРО ТД» та ОСОБА_2 вбачаються ознаки трудових відносин, він був допущений до роботи без укладення трудового договору, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Представник ОСОБА_1 надав письмові пояснення, вказав про те, що додані до справи Державною службою з питань праці документи не містять інформації про те, що ОСОБА_2 на постійній основі працював у ТОВ «Салторо ТД», підлягав внутрішньому трудовому розпорядку та отримував за виконану роботу заробітну плату. Кошти за виконану ОСОБА_2 08.09.2025 року в період з 02 год. 00 хв. до 06 год. 30 хв. Роботу перераховано ОСОБА_3 на підставі платіжної інструкції №129 від 07.10.2025, сплачено єдиний соціальний внесок у сумі 880 грн. Та військовий збір в сумі 200 грн.

Виконавець за цивільно-правовом договором на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору не підпорядкований правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам організовує роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи, не вноситься запис до трудової книжки, не видається розпорядчий документ про прийняття на роботу.

Згідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

25.11.2025 Горгіладзе М.С. , представник ОСОБА_1 відповідно до пояснень просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно до ч.3 ст. 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 21 КЗпП трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу діючого законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору відповідно до ст. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У постанові від 06.05.2020 № 160/5315/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що основними ознаками трудового договору є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.

Із співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі №815/954/18.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору.

Відповідно до ч. 1ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір у письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до ч. ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

25.11.2025 Горгіладзе М.С. , представник ОСОБА_1 надано до суду копію суду копію цивільно-правового договору №1 від 01.09.2025, який укладено між ТОВ «Салторо ТД» в особі директора ОСОБА_1 , замовника та ОСОБА_2 , виконавцем.

Відповідно до п.1.1. данного Договору виконавець зобов`язався надати послуги в обсязі і на умовах, передбачених цим договором за завданням замовника, а замовник зобовязався оплатити виконавцеві надані послуги, а саме: прибирання території, обрізання кущів, косіння трави, полив клумб та інші господарські роботи в період з 01.09.2025 року по 30.09.2025 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Вендичанською селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що 15.09.2025 року складено відповідний актовий запис №125.

Таким чином ОСОБА_2 , виконавець помер ІНФОРМАЦІЯ_3 до моменту закінчення здачі виконаних робіт, 30.09.2025 року. ОСОБА_2 працював відповідно до цивільно-правового договору, а не на підставі трудового договору, тому відносини носили цивільно-правовий характер, не доведений факт того, що ОСОБА_2 працював на постійній основі у ТОВ «Салторо ТД», підлягав внутрішньому трудовому розпорядку, що б свідчило про наявність між ними трудових відносин., вину ОСОБА_1 жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, а тому з огляду на те, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях та за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які підлягають доведенню, суддя дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 3 ст. 41, ст. 247, ст. 266, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Комаревцева