Справа № 203/6780/25
Провадження №3/0203/2274/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лобойківка, Петриківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 НГУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 185 КУпАП, -

за участю

захисника адвоката Шклярук Д.С.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2025 о 16:25 год. за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пр. Олександра Поля, 101 ОСОБА_1 не виконав законну вимогу інспектора взводу роти 2 батальйону 3 Бунка Д.К, що полягала в необхідності прослідувати до службового транспортного засобу для доставляння у приміщення РТЦК та СП, у зв`язку з забезпеченням адміністративного провадження, вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що того дня їхав на автомобілі, був зупинений поліцейськими за перевищення швидкості, якими було винесено відповідну постанову. Вимоги поліцейських не ігнорував, не відмовлявся, а лише просився до туалету, оскільки за станом здоров`я потребував цього. Хотів звернутися до найближчих офісів чи кафе, відвідати вбиральню. Натомість, поліцейські, силоміць відвезли його до РТЦК, в нього підвищився тиск до 200/110, викликали швидку, після цього проходив лікування і навіть оперативне втручання. Наразі проходить військову службу. Додатково пояснив, що дії поліцейських не оскаржував, просив долучити до матеріалів справи довідки про стан здоров`я. Протокол про його затримання не складався.

При встановленні особи, представив суду документи, що посвідчують особу, що містять різні дані, зокрема, щодо місця народження.

Захисник-адвокат Шклярук Д.С. зауважив, що справа підлягає закриттю, за відсутністю складу правопорушення, оскільки діяння ОСОБА_1 не містить злісної непокори, відмови, його поведінка була обґрунтована природніми потребами, протоколи про адміністративне затримання та за ст. 210 КУпАП не складалися.

Судом досліджено представлені докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №076326 від 14.09.2025 за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , що є самостійним доказом у справі, зауважень до якого при складанні та підписанні ОСОБА_1 не внесено;

-протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 14.09.2025 серії ВВ №005816 та доставку останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому викладені зауваження ОСОБА_1 , що він вважає затримання незаконним, йому відмовили скористатись туалетом, що викликало гіпертонічний криз та довелося викликати швидку допомогу;

-рапорти поліцейського про реєстрацію події в журналі єдиного обліку за №33662 від 14.09.2025;

-відеозапис події з бодікамер поліцейських.

Обставини, зафіксовані на відеозаписі відповідають викладеним в рапорті щодо зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час контрою за дотриманням швидкісного режиму, притягнення водія до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. При перевірці поліцейськими через ІПНП встановлено, що в діянні ОСОБА_1 можуть міститися ознаки правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП. ОСОБА_2 доведено вказану інформацію, після чого останній відмовився виходити з автомобіля та спілкуватися, зачинився в транспортному засобі, а через деякий час вийшов з транспортного засобу та направився в невідомому напрямку, на неодноразову вимогу та зауваження зупинитися не реагував, почав прискорюватися. ОСОБА_1 затримано із застосування фізичної сили, доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликано борт з фельдшером та захисника, складено протокол за ст. 185 КУпАП.

На записі 16:28, 16:29 чітко вбачається вимоги поліцейського прослідувати з ними для уточнення причин необхідності явки до ТЦК в добровільному порядку, попереджено про затримання в разі відмови, особа зазначила, що відмовляється, зачинив вікно в автомобілі, після чого вийшов, направився в інший від поліцейських бік ( 473351, 473536).

Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.62 цього Закону законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 24 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковано.

Суд не вважає спроможними доводи ОСОБА_1 щодо обмеження поліцейськими його природніх потреб, оскільки в його поведінці чітко прослідковувались способи та спроби не виконувати вимоги поліцейських, які надали необхідну інформацію про причини її висунення, а час, за який він був доставлений до приміщення ТЦП з пр.Олександра Поля, 101 є точно меншим, ніж час його невиконання вимог поліцейських, його примусове затримання та оформлення матеріалів.

Правова культури громадян в демократичному суспільстві має ґрунтуватися на необхідності усвідомлення обов`язків перед державою, обов`язку підкорятися законним вимогам представників влади, яким законом в умовах воєнного стану і саме з причин необхідності захисту суверенітету та територіальності України, надані такі додаткові виключні повноваження.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також, що він протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, та вважає, що на нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.185 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно зі ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 185, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Повний текст постанови складено 28.11.2025.

Суддя Г.В. Качаленко