Справа № 307/4062/25
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., розглянув матеріали за поданням голови Тячівського районного суду Закарпатської області Чопика В. В. про направлення справи щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд до іншого суду Закарпатської області.

Подання мотивоване тим, що всіма суддями Тячівського районного суду Закарпатської області заявлено самовідводи, у зв`язку з тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є колишнім працівником даного суду. Враховуючи, що в штаті Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває семеро суддів, з яких судді: Сас Л. Р., Бряник М. М., Сойма М. М., Стецюк М. Л., Бобрушко В. І., Ніточко В. В., Чопик В. В. виключені з автоматизованого розподілу, оскільки вже слухали цю справу, призначення справи не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу даної справи, у зв`язку з чим 18.11.2025 сформовано протокол неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями,

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважаю, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 необхідно передати на розгляд до Хустського районного суду Закарпатської області з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, підсудність справи про адміністративне правопорушення визначається за допомогою двох критеріїв, які в свою чергу і є різновидами підсудності справ про адміністративне правопорушення, а саме: предметної та територіальної. При цьому, нормами діючого КУпАП питання зміни територіальної підсудності не врегульоване.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд вважає за необхідне вирішити питання про направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого, застосувавши при цьому аналогію закону, а саме положення ст. 34 КПК України.

При цьому, апеляційний суд зважає на те, що хоча за змістом ст. 7 КУпАП вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії заборонено, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що встановлюють протиправність суспільної поведінки, проте немає жодних обмежень на застосування аналогії при застосуванні норм процесуального характеру (порядку розгляду справи тощо).

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підсудність окремих категорій справ місцевим судам, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

-2-

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно до пункту 2 частини 1 статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для його розгляду.

Як вбачається з подання та даних порталу «Судова влада України», у штаті Тячівського районного суду Закарпатської області є сім посад суддів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 призначення не відбулось, оскільки не вистачає потрібної кількості для розподілу справи (а. с. 64), у зв`язку задоволеними самовідводами суддів, які перебувають у штаті цього суду ( а. с. 18-19, 24-26, 31-33, 38-40, 45-47, 53-55, 61-63).

Окрім того, як вбачається з подання, причиною самовідводів суддів стало те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є колишнім працівником Тячівського районного суду Закарпатської області.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є колишнім працівником апарату Тячівського районного суду Закарпатської області.

Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є колишнім працівником Тячівського районного суду Закарпатської області, апеляційний суд погоджується з викладеними у поданні доводами про те, що в Тячівському районному суді Закарпатської області розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 неможливий.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

У зв`язку із викладеним, апеляційний суд вважає, що справа щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовано надіслана до Закарпатського апеляційного суду, як суду вищої інстанції, для визначення підсудності, і тому, з метою недопущення порушення строків її розгляду, така підлягає направленню на розгляд до Хустського районного суду Закарпатської області, який є найбільш територіально наближеним до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Керуючись ст. 34 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання голови Тячівського районного суду Закарпатської області Чопика В. В. задовольнити.

Матеріали справи № 307/4062/25 щодо ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, направити для розгляду до Хустського районного суду Закарпатської області.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя