П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення складеного заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) старшим лейтенантом ОСОБА_1 відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №351982 від 25.09.2025 вбачається, що гр. ОСОБА_2 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме: о 12 год. 40 хв. 25.09.2025 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» прикордонним нарядом «Старший прикордонним нарядом у пункті пропуску» було виявлено громадянина України ОСОБА_2 спільно із гр. України ОСОБА_3 , який прямував на в`їзд в Україну та здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме на неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду прослідувати у бокс для поглибленого огляду транспортного засобу не виконав та проігнорував всі вимоги уповноважених осіб, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ч.2 ст. 23 та ст. 34 ЗУ «Про ДПСУ» чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому відомо про те, що розгляд справи відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, судова повістка у формі смс повідомлення надіслано на його мобільний номер телефону. Також матеріали справи містять його заяву в якій він просить розгляд прави проводити без його участі.

За наведеного суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 185-10 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України .

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону, а також у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона проявляється у відкритій відмові виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну, прикордонну службу України».

З аналізу наведеної норми слід зробити висновок, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника ДПС при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які виконують службові обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про ДПСУ» законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Відповідно до ст. 34 Закону непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_2 , ставиться те, що він о 12 год. 40 хв. 25.09.2025 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ужгород» прикордонним нарядом «Старший прикордонним нарядом у пункті пропуску» було виявлено громадянина України ОСОБА_2 спільно із гр. України ОСОБА_3 , який прямував на в`їзд в Україну та здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме на неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду прослідувати у бокс для поглибленого огляду транспортного засобу не виконав та проігнорував всі вимоги уповноважених осіб, в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ч.2 ст. 23 та ст. 34 ЗУ «Про ДПСУ» чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.ВКахане свідчить про наявність у діях ОСОБА_2 , складу інкримінованого йому правопорушення.

Вина ОСОБА_2 , стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора прикордонної служби ДПСУ ОСОБА_4 ; схемою щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (типБ» НОМЕР_1 прикордонного загону 25.09.2025.

Суд надає критичну оцінку твердженням наведеному у письмовому поясненні ОСОБА_2 , щодо неправомірності дій старшого зміни ОСОБА_4 , про те, що нібито ним безпідставно застосовано фізичну силу до нього. Вказаний факт жодними доказами наявними в матеріалах справи не доведено, відомості про застосування фізичної сили до ОСОБА_2 матеріали справи не містять також, ОСОБА_2 такі суду надано не було.

Окрім того, слід зазначити, що своїм правом бути присутнім при розгляді в суді останній не скористався, на виклик суду, будучи повідомленим належним чином, не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень не подавав.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу яка, притягається до адміністративної відповідальності, майновий та сімейний стан, ступінь вини та інші обставини, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 , адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачена санкцією ч.1 ст. 185-10 КУпАП, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 34 Конституції України, ст. ст. 2,8,9,22,23,26,34,35,36 Закону України " Про державний кордон України " ст. ст.40-1, 185-10 ч.1, 283, 284,294 КУпАП,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят т гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Відповідно доч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош