Справа № 165/2714/25 Провадження №33/802/700/25 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 червня 2025 року о 18 год. 03 хв. по вул. Автобусній, 11 в м. Нововолинську керував автомобілем марки "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1а ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що про існування вказаної постанови він дізнався лише 22 вересня 2025 року, оскільки з 10 червня 2025 року він був затриманий працівниками поліції та доставлений до ТЦК та СП з подальшим відправленням для проходження військової служби, де зараз і перебуває. Крім того, жодної кореспонденції він суду він не отримував. Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів про те, що він керував транспортним засобом. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував подану апеляційну скаргу, просив скасувати постанову і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин є слушними та обґрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався в повній мірі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 357847 від 10 червня 2025 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.1а ПДР, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення (а.с.1), довідкою Вололодимирського ВП ГУНП у Волинській області, згідно якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17 000 гривень з позбавленням права керування строком на 1 рік, а також 25.02.2025 постановою ВП №1 (м. Нововолинськ за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.8), відеозаписами з відео реєстратора службового автомобіля та з бодікамери працівника поліції (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує той факт, що він позбавлений права керування транспортними засобами.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, те, що в матеріалах справи відсутні докази факту його керування транспортним засобом.

Так, згідно відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля, транспортний засіб поліцейських рухається за автомобілем марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого цей автомобіль заїхав на територію підприємства, і зі сторони водія вийшов саме ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі з бодікамери поліцейського видно, що на місці зупинки перебувала свідок, яка підвередила, що автомобіль марки «Audi A4» на великій швидкості заїхав на територію і за кермом перебував саме ОСОБА_1 (а.с.10).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що відсутні докази факту його керування транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом, визначене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2025 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09 вересня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов