СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8740/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Суддя Святошинського районного суду міста Києва Бандура І.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з УПП у м. Києві, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адмінстративне правопорушення серії ЕПР1 №501006 від 02.11.2025 року, ОСОБА_1 02.11.2025 року о 09 год. 15 хв., рухаючись по Берестейському шосе (Брест-Литовське) у м.Києві, керував транспортним засобом "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння у встановленому законом порядку у чергового лікаря-нарколога в приміщенні КНП "КМКЛ №10" відмовився на місці зупинки ТЗ, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 02.11.2025 року о 09 год. 15 хв., рухався по Берестейському шосе (Брест-Литовське) у м.Києві та керував транспортним засобом "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2 , також з ним в салоні автомобіля перебували його дружина та 5-річна дочка, вони повертались додому від його матері, яку навідували у лікарні, поспішали додому, де на них чекала малолітня дитина, залишена з родичами. Працівники поліції його зупинили за перевищення швидкості, а потім почали вказувати, що в нього ознаки наркотичного сп"яніння. Він пояснював, що він наркотики не вживає, є багатодітним батьком, повертається з лікарні від хворої матері, однак вони направляли його на проходження медичного огляду до лікарні, що знаходиться на іншому березі Дніпра, тому він туди не поїхав, оскільки поспішав до дітей та в стані наркотичного сп"яніння не перебував.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУПАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддя дослідив всі надані докази та вважає, що провадження по адміністративному матеріалу підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Так, надані до суду матеріали, як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містять протокол, направлення на медичний огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапис з бодікамери.

Однак, згідно дослідженого судом відеозапису з бодікамери поліцейських факт зупинки транспортного засобу відсутній. На відеозаписі ОСОБА_1 пояснює патрульним поліцейським, що повертається додому з лікарні, де відвідував з сім"єю хвору матір, під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, відповідав на всі запитання та виконував всі вимоги працівників поліції.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_1 підтвердила пояснення чоловіка про те, що вони були зупинені працівниками поліції за перевищення швидкості, в салоні автомобіля перебували також вона з дочкою і вже після зупинки автомобіля поліцейські, щось пошукавши у своєму планшеті, почали казати про ознаки наркотичного сп"яніння у чоловіка, хоча їх не було, а також казали, що необхідно поїхати до лікаря на інший берег Києва. Також зазначала, що у них на утриманні четверо дітей, із них троє - малолітніх.

Також в матеріалах адміністративної справи відсутня інформація щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17).

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

В ході дослідженого в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що відразу після зупинки автомобіля під час ОСОБА_1 та пасажир автомобіля - дружина ОСОБА_3 пояснювали необхідність керування транспортним засобом з перевищення швидкості руху, про що заперечень не було, та екстреною необхідністю надати допомогу матері для проведення операції та наявністю в салоні автомобіля « ЗАЗ» малолітньої дитини віком 5 років та залишеної у м. Житомир іншої малолітньої дитини віком 1,5 року яким необхідно було надати допомогу і водій діяв для усунення реальної загрози життю і здоров`ю рідних, і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Будь яких інших доказів, крім почервоніння очей у водія не встановлено і і є сумнівним направлення водія із Житомирського напрямку на лівий беріг м. Києва за даних обставин для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння за наявністю поряд із зупинкою водія іншого медичного закладу, де також проходять аналогічний медичний огляд.

Водій ОСОБА_1 є багатодітним батьком, про що надано в судовому засіданні відповідні докази, вів себе адекватно, проживає в сільській місцевості, де веде селянське господарство, є єдиним утриманцем сім`ї і будь який інших доказів про можливість перебування його в стані наркотичного сп`яніння суду не було надано.

Зважаючи на викладене, суд визнає, що складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суддя відмічає, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.С. Бандура