Справа № 450/5291/25 Провадження № 3-зв/450/12/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши заяву судді Мельничук І.І. про самовідвід, подану у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, яка надійшла на адресу суду 27.11.2025 року від Головного управління ДПС у Львівській області, -

в с т а н о в и в:

в провадження судді Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.11.2025 року передана справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В даній справі 27.11.2025 року суддя Мельничук І.І. заявила самовідвід, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 є присяжним Пустомитівського районного суду Львівської області, тобто бере участь у здійсненні правосуддя в даному суді, з огляду на що вважає, що дані обставини виключають її участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву про самовідвід, вважаю її обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте діючі КПК України, ЦПК України, КАС України передбачають відвід (самовідвід) судді, тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід у справах про адміністративні правопорушення слід застосувати аналогію права.

Статтею 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема згідно п. 4 ч. 1 такої, за наявності обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді, він не може брати участь у кримінальному провадженні.

За положеннями ст. 80 КПК, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 450/5291/25, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 007534 № Ж13/1420/13-01-04-06 від 06.11.2025 року ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, керівником ПП "Крок-плюс", порушив терміни сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, чи порушив п. 287.4 ст. 287 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

З врахуванням вище зазначеного та беручи до уваги викладені у заяві про самовідвід судді Мельничук І.І. обставини, з метою попередження виникнення у подальшому підстав як для сумніву у справедливості, безсторонності та об`єктивності судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , заяву про самовідвід слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 2, 246 КУпАП, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя,

п о с т а н о в и в:

заяву судді Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук Ірини Ігорівни про самовідвід задоволити.

Відвести суддю Мельничук Ірину Ігорівну від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 450/5291/25, провадження № 3/450/2718/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КпАП України.

Матеріали справи передати на новий розгляд іншому судді Пустомитівського районного суду, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ. О. Данилів