Справа № 488/4799/24
Провадження № 3/488/31/25
П О С Т А Н О В А

29.10.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Федорченко А.А., розглянувши адміністративні матеріали за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 149660 від 13.10.2024 року, в той же день о 13:13 год. ОСОБА_1 керував автомобілем BMW, р/н НОМЕР_1 , по вул. Калініченка, 66 у м. Миколаєві, в стані алкогольного сп`яніння згідно тесту приладу Drager 7510 ARLM 0337 (результат тесту 2,32 проміле), чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Постановою суду 08.11.2024 року на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України провадження у справі було зупинено.

Від батька ОСОБА_1 надійшло повідомлення, за змістом якого ОСОБА_1 вважається зниклим безвісти з 27.10.2024 року, про що надав сповіщення сім`ї, сформоване 29.10.2024 р за № 18033 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого, ОСОБА_1 , призваний на військову службу 12.05.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 27.10.2024 року внаслідок виконання бойового завдання АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства (Цивільний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", Постанова Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року № 511 "Деякі питання виконання Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29.08.2022 №535 "Про затвердження Положення про Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин") , - особа, зникла безвісти це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особа, зникла безвісти за особливих обставин це особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Законодавством визначений певний порядок набуття такого правового статусу та наслідки, які настають після цього.

Суд зауважує, що особа, зникла безвісти за особливих обставин, має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а також має право на всебічне розслідування обставин її зникнення та встановлення її місцеперебування. Держава зобов`язана вжити всіх можливих заходів для розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Права та інтереси такої особи, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства.

Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює і її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою.

За особою, зниклою безвісти за особливих обставин, зберігаються місце роботи та займана посада, але не більш як до моменту визнання її безвісно відсутньою чи оголошення померлою у порядку, встановленому законодавством.

Отже, особа зникла безвісти вважається живою до оголошення її померлою рішенням суду; до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Частиною 1 ст. 247 КУпАП не передбачено закриття справи про адміністративне правопорушення з підстави зникнення особи безвісти.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, а отже втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, закриття провадження у справі та визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх одночасно в одній постанові належить вважати порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої і є встановлення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного випливає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченихстаттею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд акцентує увагу на тому, що положеннями КУпАП врегульовані охоронні право відносини, що виникають між державою і особою з приводу порушення останньою спеціальних правил, встановлених державою, а метою провадження у справі про адміністративне правопорушення у контексті ст. ст.1,7 КУпАП є застосування до такої особи, у випадку її винуватості, засобів державного примусу, встановлених законом. У випадку принципової неможливості досягнення такої мети, зокрема внаслідок збігу строків, передбаченихст. 38 КУпАП, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення позбавляється сенсу і є недоцільним, у зв`язку із чим провадження у такій справі підлягає закриттю.

Оскільки правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , вчинене 13.10.2024 року та на момент розгляду справи закінчився визначений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, враховуючи неможливість забезпечити участь особи у справі, реалізувати її право на захист, а також відсутність перспективи фактичного провадження, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.38, 247, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КупАП - закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання до Корабельного районного суду м. Миколаєва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А.Федорченко