Справа № 195/1634/25
У Х В А Л А

іменем України

28.11.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді- Кондус Л.А., секретаря судових засідань Дєєвої Ю.С. захисника Папуги О.В., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Папуги О.В., про відвід судді Колодіної Л.В. в рамках розгляду справи щодо притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

В провадження судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області, відповідно до автоматизованої системи розподілу справ між суддями, до судді Кондус Л.А. надійшла заява адвоката Папуги О.В., про відвід судді Колодіної Л.В. від розгляду справи, щодо притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП Сікорського С.П.

В обґрунтування заяви захисником зазначено, як підстави заявлення відводу судді , наступні обставини:

17.11.2025 року суддею Колодіною Л.В. ухвалене рішення у справі № 195/1648/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, де суддя дослідила тіж самі докази, що долучені до справи про адміністративне правопорушення, надала їм оцінку, зробила висновки щодо фактичних обставин, висловила позицію, тотожну тій, яка є предметом дослідження у поточній справі за ст.130 КупАП, при цьому суддя вже сформувала своє переконання щодо ключових доказів, які підлягають оцінці і в даній справі, а тому суддя не може вважатися безсторонньою, навіть за відсутності прямої упередженності.

Розгляд заяви про відвід судді Колодіної Л.В. було призначено на 11.30 годину 28 листопада 2025 року.

Захисник Папуга О.В., в судовому засіданні свою заяву підтримав, та просить її задовольнити.

Ознайомившись з заявою, заслухавши пояснення захисника, суд вважає, що у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2 , про відвід судді Колодіної Л.В., слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подібна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про відвід судді Колодіної Л.В. є необґрунтованою, оскільки доводи, якими він обґрунтовує необхідність відводу судді, не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

За вказаних обставин, враховуючи, що доводи заяви про відвід судді Колодіної Л.В. не містять вмотивованих підстав для її відводу, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, ст.246 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Колодіної Л.В. - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.А.Кондус

28.11.2025