справа №752/9507/25 головуючий у суді І інстанції Дмитрук Н.Ю.
провадження №33/824/4739/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Руденка Сергія Павловича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року, якою:

закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Руденко Сергій Павлович 22 серпня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення районний суд не врахував та не надав належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, зокрема: поясненням водія ОСОБА_2 , схемі дорожньої розмітки та встановленим дорожнім знакам в місці скоєння ДТП.

Виходячи з пояснень ОСОБА_2 від 09 квітня 2025 року та відео ДТП з камер спостереження, його автомобіль рухався в попутному напрямку з невстановленою швидкістю по полосі для з`їзду з вул. Ак. Заболотного в напрямку повороту праворуч та намагався виїхати на узбіччя проїжджої частини даної вулиця, рухаючись в напрямку Столичного шосе з метою об`їзду затору транспортної засобів.

Саме дані необережні дії водія ОСОБА_2 і перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП.

Вважає, якби водій ОСОБА_2 неухильно дотримувався вимог ПДР, дорожніх знаків і горизонтальної розмітки фактично нанесеної в місці скоєння ДТП, та не здійснював рух в напрямку узбіччя, яке примикає до проїжджої частини вул. Ак. Заболотного, що є грубим порушенням ПДР, а здійснював поворот праворуч в місці з`їзду, то траєкторія руху його автомобіля не пересіклася б з траєкторією руху автомобіля ОСОБА_1 та ДТП можливо було б уникнути.

Крім того, апелянтом отримано у КК «Київавтодор» копію схеми нанесення дорожньої розмітки, відповідно до якої, відразу за АЗС «Окко» по вул. Ак. Заболотного, 158Д, якщо рухатися в напрямку Столичного шосе в м. Києві, взагалі відсутня дорожня розмітка, яка б підтверджувала наявність повороту праворуч - з`їзд в напрямку вул. Ак. Лебедєва, а в даному місці, де і сталася ДТП, знаходяться дві полоси руху в попутному напрямку проїжджої частини вул. Ак. Заболотного, які відмежовуються від узбіччя суцільною лінією горизонтальної дорожньої відмітки.

Дана невідповідність нанесеної горизонтальної розмітки в місці ДТП взагалі не відповідає схемі нанесення дорожньої розмітки, наданій КК «Київавтодор».

Що стосується фотокартки місця ДТП із пошкодженими автомобілями, то на ній зафіксовано розміщення автомобіля ОСОБА_2 на початку узбіччя, про що свідчить суцільна лінія в правому нижньому куті фотокартки, саме дана лінія підтверджує початок узбіччя в місці де смуга для з`їзду завершилася.

Дана фотокартка підтверджує намір водія ОСОБА_2 здійснити виїзд на узбіччя проїжджої частини вул. Ак. Заболотного, рухаючись у бік Столичного шосе, про що він самостійно зазначив у власних письмових поясненнях від 09 квітня 2025 року, намагаючись оминути затор наявність якого підтверджується відео з камер спостереження, наданих УПП м. Києва.

Такий маневр як виїзд на узбіччя проїжджої частини, відмежований суцільною лінією дорожньої розмітки, є заборонений ПДР, однак водій ОСОБА_2 усвідомлюючи реальність своїх дій та можливі їх наслідки, про що свідчать надані ним письмові пояснення, допустив порушення даних вимог ПДР, що в сукупності факторів, які передували ДТП, стало також причиною настання даного ДТП.

У судовому засіданні 14 жовтня 2025 Київський апеляційний суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Руденка С.П. про виклик свідків в частині виклику працівника поліції - поліцейського 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні свідок поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження ДПП старший сержант поліції ОСОБА_3 повідомив, що протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП складені відповідно до вимог Інструкції №1395 Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та відповідають обстановці ДТП. Обставини даної ДТП памятає і під час її оформлення саме у діях водія ОСОБА_1 вбачалося порушення ПДР.

У судовому засіданні 18 листопада 2025 Київський апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Руденка С.П. про призначення експертизи, оскільки наявність/ відсутність у діях водія ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху не виключають наявність таких порушень у діях ОСОБА_1 .

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник - адвокат Руденко Сергій Павлович вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Згідно оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 09 квітня 2025 року о 18-01 год. у м. Києві по вул. Ак. Заболотного, керуючи автомобілем Фольксваген н.з. НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виконуючи поворот праворуч не впевнився в безпечності, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення із автомобілем БМВ н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини, після зіткнення авто БМВ скоїло наїзд на металевий відбійник, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. п. 2.3.б, 10.1 ПДР, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №295536 від 09 квітня 2025 року,

схемою дорожньо-транспортної пригоди від 09 квітня 2025 року;

поясненнями водія ОСОБА_2 який зазначив, що він рухався по вул. Заболотного зі сторони вул. Метрологічна в сторону Столичне Шосе, він їхав у правій полосі з дозволеною швидкістю, авто Фольцваген раптово здійснив поворот на право з крайньої лівої полоси та вдарив ліву сторону його автомобіля, від чого його авто закинуло на металевий відбійник.

відеозаписом, на якому зафіксовано дану ДТП як авто Фольцваген здійснював поворот праворуч не зайнявши відповідне крайнє положення, що призвело до зіткнення із авто БМВ.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наявні фактичні обставини встановлені у справі достовірно підтверджують те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.1, 2.3б. ПДР, виходячи з наступного.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, суд під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

В даному провадженні суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також, п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. п. 10.1 та 2.3.б ПДР, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 намагався виїхати на узбіччя проїжджої частини з метою об`їзду затору транспортної засобів, не спростовують обов`язок ОСОБА_1 бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та перед початком руху переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд не встановив підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою, та дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №295536 від 09 квітня 2025 року) та закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Руденка Сергія Павловича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2025 року.

Суддя: Р.В. Березовенко