Справа №: 302/1620/25 3/302/638/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

28.11.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

з участю: секретарка судового засідання Липей В.В.,

особа, стосовно якої розглядається справа, - ОСОБА_1 ,

захисник адвокат Колєснік В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції з стороною захисту справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП, за протоколом серії ЗхРУ №340226 від 31.10.2025 року, який складений інспектором прикордонної служби ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця та зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , працюючого в ТОВ «Планет», паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 18.06.2019, виданий органом 5334, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил прикордонного режиму не притягався, номер телефону: НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з зазначеним протоколом 31.10.2025 року близько 15 год 00 хв прикордонним нарядом «Контрольний пост» під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в с.Торунь Хустського району Закарпатської області було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску державного кордону, чим порушив вимоги статей 9 і 12 Закону України «Про державний кордон України».

Ці дії ОСОБА_1 працівник прикордонної служби кваліфікував за ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Сторона захисту в залі судового засідання заперечила повністю обставини, які викладені в протоколі, та просила закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП, про що подала відповідне клопотання. Сторона захисту свою позицію обґрунтувала таким. Зазначений протокол складено незаконно з порушенням норм діючого законодавства та порядку його складання. Матеріали справи не відповідають обставинам справи та не містять доказів скоєного правопорушення. Із протоколу слідує, що ОСОБА_1 інкримінуються спроба незаконного перетину державного кордону кордон у с. Торунь Закарпатської області. Але ж с. Торунь Закарпатської області знаходиться на відстані не менше 150 кілометрів від державного кордону України, прикордонної смуги там не має, як не має і пунктів пропуску. Складання вказаного протоколу є зловживанням посадовими обов`язками особою, яка складала вказаний протокол, а також штучного завишення показників виконаної роботи, оскільки ОСОБА_1 , який рухався на власному автомобілі марки Шкода Октавія Тур д.н. НОМЕР_4 , зупинили на трасі Р21 у с.Торунь, де був розташований блок пост. Ніяких позначень про те, що ця територія є прикордонною на місці зупинки не містилось. На запитання куди він прямує, ОСОБА_1 відповів, що до дівчини у м. Виноградів Закарпатської області, про що він також зазначив у поясненні яке йому запропонували написати. Відповідно ж до рапорту, який міститься в матеріалах справи, посадова особа зробила висновок про те, що ОСОБА_1 прямує до Румунії для пошуку роботи та кращих умов життя, що не відповідає дійсності та не підтверджується жодними доказами у справі. Сторона захисту просить взяти до уваги, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Планет» та має бронювання, а тому такі припущення працівника прикордонної служби є необґрунтованими. Із змісту матеріалів справи видно, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведені жодним належним та допустимим доказами. Крім того, сторона захисту зазначає, що сам факт виявлення ОСОБА_1 у населеному пункті Торунь, не вказує безсумнівно на намір або спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску.

Оцінивши зміст протоколу і подані в справу матеріали, заслухавши доводи сторони захисту та подані нею докази, суддя дійшов такого висновку.

Стаття 204-1 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за таке : перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Постановою КМУ № 1194 від 03.08.1998 із змінами і доповненнями передбачено, що Хустський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Згідно з Положенням про прикордонний режим, затв. пост. КМУ № 1147 від 27.07.1998 (із змін. і доп.) передбачено порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі. Цим же положенням передбачено, що прикордонна смуга це ділянка місцевості завширшки 5 км.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Працівниками прикордонної служби надані такі докази у справу як:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 340226 від 31.10.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 31.10.2025 року ознайомлений зі змістом протоколу, підписав його без зауважень та доповнень, примірник протоколу отримав 31.10.2025 року, надав особисті пояснення, згідно яких їхав до дівчини в м.Виноградів;

- рапорт працівника прикордонної служби ОСОБА_3 начальнику відділу прикордонної служби ОСОБА_4 , який за змістом відповідає змісту протоколу з додатковою вказівкою, що ОСОБА_1 мав намір перетнути державний кордон з України в Румунію у зв`язку з пошуком роботи та кращих умов життя;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 31.10.2025 року, згідно яких він 31.10.2025 року їхав з м.Черкас у м.Виноградів, щоб зустрітися з дівчиною, яка приїжджає з-за кордону.

У такому випадку суд хотів би навести ситуацію, яка була на розгляді в Європейському Суді з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року). Зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Із змісту матеріалів справи видно, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведені жодним належним та допустимим доказами, адже посадовою особою не додано до матеріалів справи ні письмові пояснення свідків, ні відео-, аудіозаписи обставин вчинення правопорушення.

З обставин справи видно, що ОСОБА_1 перебував у контрольованому прикордонному районі з належними документами (мав при собі паспорт громадянина України). Таке відповідає пункту 8 Положення про прикордонний режим. Посадовою особою не зазначено у протоколі, які саме положення законодавства, яке регулює прикордонний режим порушив ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 одразу в своїх поясненнях назвав причину перебування на території Закарпатської області: зустріч з дівчиною. Також сторона захисту спростувала мету перетинання державного кордону, яка зазначена в рапорті працівником прикордонної служби (пошук роботи та кращих умов життя), адже ОСОБА_1 офіційно працює в ТОВ «Планет», має бронювання до 24.02.2026 року, про що надав підтвердження у виді витягу з Резерв+ від 22.11.2025 року.

Також ОСОБА_1 для підтвердження своїх доводів надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , згідно якого він є власником транспортного засобу марки Шкода модель Октавія номерний знак НОМЕР_4 рік випуску 2001.

Сам факт виявлення ОСОБА_1 в н.п. Торунь, не вказує безсумнівно на намір або спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску. Більш того, в межах населеного пункту Торунь Хустського району Закарпатської області відсутній пункт пропуску через державний кордон України. Цей населений пункт не розташований на межі кордонів України з іншими країнами і прибуття громадян до цього населеного пункту, не дають однозначних підстав стверджувати про намір особи незаконно перетнути державний кордон України.

Отже, суд не встановив обставин реального здійснення порушення правил прикордонного режиму. Адже фіксації ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, не здійснено в установленому законом порядку. У справу не подано належних, достовірних і допустимих доказів для ствердження вини особи за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 204-1 ч.1 КУпАП, відповідно до положень статті 251 КУпАП. Ця норма передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Окрім цього, суд констатує, що ок.н.п. Торунь знаходиться на відстані приблизно 120 км від кордону України з Румунією і на території Міжгірської селищної громади та колишнього Міжгірського району Закарпатської області не має пропускних пунктів прикордонного режиму.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не має повноважень збирати докази винуватості особи відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З огляду на встановлені обставини, викладене обґрунтування, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена засадою поза розумним сумнівом (застосування принципу в рішенні ЄСПЛ «Кобець проти України»).

Цей висновок суду дає підстави застосувати положення статті 247 п.1 КУпАП, тобто закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 280, 283-285, 247 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення постанови в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова набирає законної сили згідно з ст.294 КУпАП після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повна постанова складена 28.11.2025.

Суддя: В. П. Кривка