Справа 688/5650/25
№ 3/688/1232/25
Постанова

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Огороднік І.В., з участю секретаря судових засідань Варшавської Я.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , заступника командира дивізіону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 21 квітня 1999 року ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_4 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом А3730 № 23 про військове адміністративне правопорушення, складеного командиром військової частини полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема, 09 листопада 2025 року, близько 08 години 30 хвилин, на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час виконання службових обов`язків, а саме будучи ТВО командира дивізіону (командира військової частини НОМЕР_2 ) не виконав покладені на нього посадові обов`язки щодо надання усної доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 про неповернення із першої частини щорічної основної відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ) солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , що вимагається положеннями Інструкції з надання доповідей і донесень про події кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 р. № 604 у зв`язку з чим, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що негайно зробив доповідь, як тільки було про це з`ясовано, про неповернення із першої частини щорічної основної відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 (структурний підрозділ військової частини НОМЕР_1 ) солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , проте це не свідчить про його недбале ставлення як військової службової особи до військової служби, та зазначив, що його несвоєчасне виконання пов`язане з об`єктивними обставинами, а саме великої завантаженості в роботі та виконання інших службових задач.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: витяг з наказу №215 від 31 липня 2024 року; витяг з наказу №306 від 31 жовтня 2025 року про призначення ОСОБА_1 на посаду тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 ; витяг з функціональних обов`язків.

Надавши оцінку протоколу та з`ясованим під час судового розгляду обставинам, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Суд чи інша посадова особа, що здійснює розгляді протоколу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В вину ставиться недбале ставлення військовою службовою особою, до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання військовою службовою особою дій, передбачених нормативними актами (статутами, наказами, інструкціями, постановами тощо), які є безумовними для виконання нею.

Згідно ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначений обов`язок кожного військовослужбовця щодо непорушного додержання вимог Конституції України та законів України, військової дисципліни, знання та виконання своїх обов`язків та додержання вимог Статутів Збройних Сил України. Аналогічні вимоги закріплено у ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

При визначенні сфери службової недбалості підлягають установленню межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень. Відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

На це в своїй постанові від 21 травня 2021 у справі № 185/12161/15-к вказав Верховний Суд, який зазначив, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Як вбачається з витягу з наказу№306 від 31 жовтня 2025 року заступника командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 31 жовтня 2025 року було призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 .

В той же час, доказів недбалого ставлення ОСОБА_1 до службових обов`язків, передбачених Статутами, суду не надано. Відомості щодо недбалого ставлення ОСОБА_1 до службових обов`язків зазначено лише в протоколі. Будь-яких матеріалів службового розслідування, пояснень свідків чи інших матеріалів, до протоколу не додано.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України), а тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

Так як матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що вказувало б на його недбале ставлення до військової служби, провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Ігор ОГОРОДНІК