Справа № 462/8050/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., секретаря судового засідання Шостак К. Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, помічника вихователя Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 2, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 17.09.2025 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру, а саме штовхнула свою матір ОСОБА_2 , чим завдала останній шкоду фізичному та психологічному здоров`ю та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що подібні ситуації відбуваються протягом останніх 5-6 років, оскільки її мати ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання, однак офіційних медичних документів щодо цього немає, а мати категорично відмовляється отримувати лікування. Зазначає, що мати часто поводиться агресивно, ображає її та періодично може застосовувати фізичну силу. У день події, за її словами, вдома між ними виник конфлікт. ОСОБА_1 зазначила, що була вдома і прала у ванній речі, на кухні у неї була гаряча вода, а мати в цей час сиділа на кухні та їла. Вона пояснила, що коли вона хотіла взяти гарячу воду, мати їй не дозволила, щоб вона їй не заважала їсти та раптово напала на неї, вдаривши виделкою в руку. Пояснила, що побачивши, що мати замахнулася вдруге, вона здійснила лише захисний рух та відштовхнула матір від себе, щоб уникнути повторного удару. При цьому, зі слів особи, вона не застосовувала сили, здатної завдати матері тілесних ушкоджень, а лише легенько відштовхнула її на кілька кроків назад. За її поясненнями, мати не впала, оскільки втрималась на ногах, а лише трохи посунулася назад, торкнувшись стіни або підвіконня. Вона припустила, що мати могла вдаритися об табурет або інший предмет обстановки, однак підкреслила, що сама не наносила ударів і не мала наміру спричинити шкоду. Також повідомила суду про те, що поліцію вона не викликала, однак коли поліція приїхала і побачила тілесні ушкодження, вони вирішили взяти заяву і в неї теж.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що в день події, а саме 17 вересня вона прийшла додому і хотіла потрапити до ванної щоб помити руки, однак у цей час її донька там прала та носила речі на балкон, перебуваючи в одязі, у якому щойно прийшла з вулиці. Потерпіла зазначила, що коли вона спробувала зайти помити руки до ванної, донька почала кричати на неї та виганяти. Після цього потерпіла пішла на кухню, помила руки та взяла продукти з кімнати, яку закривала на засувку, оскільки, за її словами, донька часто забирає її речі. Потерпіла приготувала продукти на кухні та збиралася їсти, коли донька зайшла і, за її словами, без причин зірвала з її рук вилку, соус, порвала пакет та почала кричати. Донька штовхала її, спершу копнула ногою по нозі, а потім вдарила руками в ділянку під ребрами, від чого потерпіла вдарилася об сервант і відчула сильний біль, їй стало важко дихати. Потерпіла забрала свої речі з кухні до кімнати і викликала поліцію. За її словами, працівники поліції запитали, чи потрібна медична допомога, і вона погодилася, оскільки мала сильний біль у ребрах. Медики оглянули її, запропонували госпіталізацію, однак вона відмовилася через пізній час, та наступного дня самостійно звернулася до медичного закладу для фіксації тілесних ушкоджень. Потерпіла зазначила, що неодноразово зверталася до поліції із заявами щодо поведінки доньки, однак кримінальні провадження не відкривали. Свідком події був її онук, який чув сварку і бачив, як донька скидала продукти на підлогу.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У відповідність до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Поведінка ОСОБА_1 у конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер, систематичність та інтенсивність її дій, що встановлено з пояснень потерпілої, безумовно спричинили їй емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за віковою ознакою (особа похилого віку), та як наслідок завдали психічної шкоди її здоров`ю. Крім того, удар, завданий ОСОБА_1 та підтверджений поясненнями потерпілої, є проявом фізичного насильства, яке відповідно до цього ж Закону включає ляпаси, стусани й інші дії насильницького характеру, що не обов`язково призводять до тілесних ушкоджень, але спричиняють фізичні страждання.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НП України» (журналу єдиного обліку), 17.09.2025 року о 19 год. 57 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 17.09.2025 о 19:56 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 просить скерувати наряд Поліна. Заявниця повідомляє про те, що донька ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння нанесла їй тілесні ушкодження, потребує допомоги ШМД /а.с.2/.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 18.09.2025 року, проведеного у КНП «5 МКП м. Львова», МТП № 1 ОСОБА_1 встановлено діагноз: відкрита рана передньої стінки грудної клітки, забійні садна, підшкірні гематоми правої ключичної ділянки і правої молочної залози. Анамнез травми, зі слів пацієнтки, отриманий внаслідок побиття з мамою 17.09.2025 о 19:30 вдома. Локально виявляється набряк травмованих ділянок та садна шкіри, асептична пов`язка /а.с.13/.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 18.09.2025 року, проведеного у КНП «5 МКП м. Львова», МТП № 1, ОСОБА_2 встановлено такі діагнози: основний травма м`яза та сухожилка у ділянці грудної клітки (S29.0), забій грудної клітки зліва, забійна гематома лівого плеча, забійні садна лівого передпліччя. Анамнез травми, зі слів пацієнтки, пов`язаний з побиттям донькою 17.09.2025 о 19:30 вдома. При огляді відмічено локальний набряк травмованих ділянок та садна шкіри /а.с.14/.

Розглянувши представлені матеріали, в тому числі також протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД від 06.10.2025 року № 988282, електронний рапорт з ІКС «ІПНП» від 17.09.2025 та від 18.09.2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.09.2025 року, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 17.09.2025 року, від 02.10.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.09.2025 року, від 01.10.2025 року, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду не надано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на неї має бути накладено стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 268, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О. Б.