Справа №452/3299/25
Провадження №3/452/1548/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-
02 вересня 2025 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 27 серпня 2025 року о 12 год. 48 хв. ОСОБА_1 біля будинку №2 по вул. Набережна в с. Вишня Самбірського району Львівської області керував транспортним засобом скутером марки «Suzuki U21», без державного реєстраційного номерного знаку, при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців, поведінка, що не відповідає обстановці, проте на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).
За цим фактом 27 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вперше розгляд справи було призначено на 15 вересня 2025 року о 14 год. 00 хв. та в подальшому судові засідання двічі було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 23 жовтня 2025 року о 09 год. 30 хв. та на 25 листопада 2025 року о 09 год. 45 хв..
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 винним себе не визнав, прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, посилаючись на те, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місце, день і час він дійсно перебував біля транспортного засобу - скутера марки «Suzuki U21», без державного реєстраційного номерного знаку, проте вказаним скутером не керував, транспортний засіб знаходився в статичному стані. Зазначив, що 27 серпня 2025 року даним транспортним засобом керував його внук, вони разом під`їхали до сільського магазину, після чого внук пішов по продукти, а він залишився стояти біля скутера. Саме в цей час на службовому автомобілі до припаркованого скутера під`їхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з
використанням приладу Drager або в найближчому медичному закладі, повідомивши йому, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він зазначив, що скутером не керував, а лише стояв біля нього, чекаючи водія. Разом з тим, його пояснення працівниками поліції не були прийняті до уваги та в подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд, вислухавши усні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, у тому числі долучені відеозаписи, дійшов до наступного висновку.
Так, вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом враховано наступне.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08 листопада 2020 року у справі №463/1352/16-а).
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №435620 від 27 серпня 2025 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.5 ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.
Відповідно до п.12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
Згідно змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, при цьому, відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім підпису працівника поліції, іншими доказами не зафіксована.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним
засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Також, згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В частині другій статті 266 КУпАП зазначено, щопід час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Пунктом 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція), передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з вимогами стст.31,40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03 лютого 2016 року №100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24 листопада 2015 року №14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.
Однак під час розгляду справи в суді, ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування ним вищевказаним транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме, скутера марки «Suzuki U21», без державного реєстраційного номерного знаку, взагалі не підтверджено відеозаписом, відтвореним в суді під час розгляду справи,оскільки долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить безперервної фіксації події, не містить фіксації факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на ньому зафіксовано лише перебування особи чоловічої статі, ймовірно ОСОБА_1 , біля скутера, розмову між особою чоловічої статі та працівниками поліції дуже низької відеоякості, а також в подальшому на відеозаписі зафіксовано складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказане свідчить про недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, у тому числі вищевказаної Інструкції щодо порядку фіксування, зокрема, безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Разом з тим, обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведений факт керування особою транспортним засобом, тобто здійснення на ньому руху. При цьому, саме під час руху на транспортному засобі у водія повинні бути виявлені ознаки сп`яніння. Відтак, підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП є наявність у поліцейських підстав вважати, що особа здійснила рух на транспортному засобі одночасно з наявністю ознак сп`яніння.
Згіднорапорту посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Солука М.І. вбачається, що 27 серпня 2025 року о 12 год. 48 хв. у с. Вишня Самбірського району Львівської області екіпажем поліції було виявлено транспортний засіб - скутер марки «Suzuki U21», без державного реєстраційного номерного знаку, водій якого ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом без шолома, відтак, працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Крім того, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та поведінка, що не відповідає обстановці, відтак водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу, а після його відмови було запропоновано проїхати до Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» для огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд наголошує на тому, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), проте може
бути прийнятим судом до уваги у випадках, коли містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.
При цьому, у даному конкретному випадку рапорт посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Солука М.І. суперечить дослідженим в судовому засіданні відеофайлам, відтак судом не був прийнятий до уваги.
Отже, будь-яких допустимих та належних доказів, які б свідчили про зупинку транспортного засобу - скутера марки «Suzuki U21», без державного реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять і при її розгляді в суді таких доказів не встановлено, а сам по собі факт перебування ОСОБА_1 поряд із вказаним транспортним засобом, який перебував у статичному стані, з явними ознаками алкогольного сп`яніння фактично не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і відмова останнього від проходження такого огляду, в даному конкретному випадку також не може вказувати на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його безпосередню зупинку працівниками поліції, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відтак, у даному конкретному випадкуакт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27 серпня 2025 року та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 27 серпня 2025 року також не були прийняті судом до уваги та не досліджувались в судовому засіданні.
Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявності кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись стст.130,247,283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Т.М. Кущ