справа № 388/2236/25
провадження № 3/388/958/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова Олега Анатолійовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючий,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Долинського районного суду Кіровоградської області з відділення поліції № 1 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 485984 від 23.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі викладена таким чином: «15.09.2025 о 14 годині 30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражався в адресу своєї малолітньої падчериці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої».

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, - визнав та по суті інкримінованого правопорушення надав пояснення про те, що 15.09.2025 о 14 годині 30 годині перебував за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою в адресу малолітньої падчериці ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 485984 від 23.09.2025, яким зафіксовано, що 15.09.2025 о 14 годині 30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражався в адресу своєї малолітньої падчериці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- рапортом за повідомленням та подією конфлікту від 17.09.2025 за № 8570, яким зафіксовано повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.09.2025 в яких остання повідомила, що 15.09.2025 о 14 годині 30 годині ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражався в адресу своєї малолітньої падчериці ОСОБА_2 нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.09.2025 в яких останній підтвердив, що 15.09.2025 о 14 годині 30 годині ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражався в адресу своєї малолітньої падчериці ОСОБА_2 нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 19.09.2025 в яких остання повідомила, що 15.09.2025 о 14 годині 30 годині ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою в адресу своєї малолітньої падчериці ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку зазначеним поясненням судом відзначається, що дані, які у них викладенні не суперечать іншим доказам по справі та повністю узгоджуються з дійсними обставинами справи встановленими судом.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Положеннями ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, вчинене стосовно малолітньої особи.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховуючи: характер вчиненого правопорушення; особу порушника, який раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався та докази на підтвердження його притягнення до адміністративної відповідальності особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися; враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, - вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не вбачаючи підстав для накладення більш суворого стягнення і таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на встановлені обставини події адміністративного правопорушення, - суд дійшов висновку про відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп., який (штраф) підлягає внесенню через установу банку України.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк - надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких (витрат) визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (розрахунковий рахунок: UA0026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).

Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, ).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили у день її перегляду судом апеляційної інстанції у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров