Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Крупінської Н.Л., розглянувши в режимі відеоконференції їх апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді:

- за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) грн.;

- за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.06.2025 о 03.10 перебуваючи в громадському місці - у м. Луцьку по вул. Софії Ковалевської, 56, вчинив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаявся, образливо чіплявся, погрожував ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Крім того, 28.06.2025 о 03.10 ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці - у м. Луцьку по вул. Софії Ковалевської, 56, не виконував неодноразові законні розпорядження працівника поліції інспектора поліції Тарасюка О.Л., при виконанні ним службових обов`язків по охороні громадського порядку, а саме: припинити висловлюватися нецензурною лайкою, образливо чіплятися, погрожувати, ображати потерпілого ОСОБА_3 , чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівника поліції.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник вважають постанову судді необґрунтованою. Вказують на те, що в основу оскаржуваної постанови покладено докази, які суд міг визнати недопустимими, оскільки вони складені з розбіжностями один відносно іншого та здобуті з порушенням норм законодавства. Посилаються на те, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел, мотив до вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП. Просять постанову судді скасувати та провадження у справі про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст.ст.245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, і ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 350927 та серії ВАД № 350926 від 28.06.2025 (а.с.1, 2); протоколом про адміністративне затримання серії АП318 № 017448 від 28.06.2025 (а.с.3); заявою потерпілого ОСОБА_3 від 28.06.2025 (а.с.7), в якій просить встановити та притягнути до адміністративної відповідальності особу чоловічої статі, яка в громадському місці на спортивному майданчику школи № 23 по вул. Софії Ковалевської, 56 в м. Луцьку, поводила себе агресивно, виражалася нецензурною лайкою, створювала конфлікт, чим принижувала людську гідність та громадську мораль. Події відбувалися 28.06.2025 в період часу з 01.00 до 03.30; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.9), з яких слідує, що 28.06.2025 він, як волонтер ГО «Бет-Ен» перебував на території СШ № 23 по вул. Софії Ковалевської в м. Луцьку, де розташований дитячий християнський табір. 28.06.2025 близько 01.00 до них прийшов чоловік в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше працівники поліції встановили особу цього чоловіка ним виявився ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, погрожував бійкою, розмахував руками, перевернув лавки в наметі, на зауваження не реагував. Після цього вони викликали наряд поліції; постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1896971 від 28.06.2025, якою ОСОБА_1 визнано виїзним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.10). Дана постанова не скасована і є чинною; рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП у Волинській області ДПП капітана поліції Гаджиєва М.А. від 28.06.2025 (а.с.11); відеозаписом із нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.14).

Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_5 суду повідомив, що 28.06.2025 близько 03.00 він в складі екіпажу поліції прибув до наметового дитячого християнського табору, розташованого на спортивному майданчику біля СШ № 23 по вул. Софії Ковалевської в м. Луцьку. Наряд поліції викликав волонтер табору на ім`я ОСОБА_6 , який повідомив, що до них прийшов раніше невідомий їм чоловік, який спочатку пригостив їх чаєм та печивом, а потім почав вести себе агресивно, висловлював невдоволення їх молитвою, нецензурно лаявся, ображав, замахувався на них. Вони встановили особу вказаного чоловіка ним виявився ОСОБА_1 .. Надалі, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню інспектора поліції ОСОБА_7 , а саме: не припинив свої протиправні дії стосовно хлопців з християнського табору, виражався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, намагався залишити місце події. У зв`язку з цим ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до відділу поліції.

Також, потерпілий ОСОБА_3 , в суді першої інстанції повідомив, що він є волонтером громадської організації «Бет-Ен». На спортивному майданчику біля СШ № 23 ними було встановлено наметове містечко дитячого християнського табору. 28.06.2025 близько 01.00 до їх намету зайшов раніше невідомий їм чоловік в стані алкогольного сп`яніння, як надалі з`ясувалося - ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, відмовлявся залишити намет. У зв`язку з цим він викликав поліцію. Не пам`ятає чи виражався ОСОБА_1 нецензурною лайкою на адресу працівників поліції.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, за вчинення дрібного хуліганства та за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки такий висновок є справедливим та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Що ж стосується доводів сторони захисту про застосування в даній справі положень ст.38 КУпАП, то вони є безпідставними, так як суперечать приписам чинного законодавства та матеріалам справи з огляду на таке.

Так, правопорушення, передбачені ст.ст.173, 185 КУпАП, були вчинені ОСОБА_8 28 червня 2025 року (а.с.1, 2).

Приписами ч.2 ст.38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року (а.с.51-52).

Отже, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, накладено в межах строку, визначеного ч.2 ст.38 КУпАП, тому в даному випадку відсутні законні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, а призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд відповідно до положень ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, дані про особу порушника, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд у відповідності до ст.35 КУпАП, відніс вчинення правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, суд обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкцій статей і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, наклав на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Крупінської Н.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов