Провадження № 3/643/3308/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

20.09.2025 року о 13-16 год. водій ОСОБА_1 (Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), керуючи автомобілем «Toyota Rav4», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 32-Б, виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Tesla Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Tesla Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив зіткнення з припаркованими автомобілями «Chevrolet Tracker», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Позиція учасників справи

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судові засідання 21.10.2024 та 01.12.2025 не з`явився, викликався до суду належним чином шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення про виклик до суду.

20.10.2025 на адресу суду від Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

18.11.2025 на адресу суду від Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 21.11.2025 останній ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його розпискою.

27.11.2025 на адресу суду від Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про долучення відеозапису та проведення судового засідання 01.12.2025 без його участі.

Таким чином, Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд в Салтівському районному суді міста Харкова.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним, воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

З урахуванням наведеного та обставин даної справи, суд приходить до висновку, що відмова Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від права бути присутнім під час розгляду даної справи не порушує його право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не суперечить завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначених ст. 245 КУпАП, та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи факт належного виклику до суду Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявність його клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 01.12.2025 за його відсутності, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду даної справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаної особи.

Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 10.2. Правил дорожнього руху (ПДР), виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Позиція суду

Незважаючи на невизнання Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459773 від 20.09.2025, згідно з яким Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними схеми місця ДТП від 20.09.2025, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів та їх пошкодження;

- даними письмових пояснень водія автомобіля «Tesla Y», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 ;

- даними письмових пояснень водія автомобіля «Chevrolet Tracker», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 ;

- даними письмових пояснень водія автомобіля «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_4 ;

- даними відеозапису, який наданий Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними поза розумним сумнівом вину Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного вище правопорушення та факт порушення ним вимог п.10.2 ПДР.

Заперечення Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що водій транспортного засобу Tesla model «Y» д.н. НОМЕР_5 , знаходячись на проїзній частині дороги з двостороннім рухом, яка має по дві смуги в кожному напрямку, рухаючись з явним перевищенням швидкості (більше 50 км/год. у населеному пункті) в крайній правій смузі по проспекту Ювілейному в напрямку перехрестя з проспектом Льва Ландау, здійснив раптовий маневр у вигляді перестроювання на крайню ліву смугу проїзної частини дороги, не давши дорогу транспортному засобу (також Tesla темного кольору), що рухався в попутному напрямку по крайній лівій смузі проїзної частини дороги. При цьому водій транспортного засобу Tesla model «Y» д.н. НОМЕР_5 не знизив швидкість. В результаті зазначених обставин сталося зіткнення з іншими транспортними засобами. При цьому транспортний засіб під керуванням Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рухався на виїзд з прилеглої території до проспекту Ювілейного. Перед виїздом на проспект Ювілейний Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснив зупинку з метою дати транспортним засобам, що рухаються по проспекту Ювілейному, дорогу. При цьому Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дав дорогу всім транспортним засобам, що рухалися по проспекту Ювілейному. Після цього, впевнившись, що справа транспортних засобів немає, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, побачив, що водій транспортного засобу (бус білого кольору), що наближався до нього по проспекту Ювілейному зліва, здійснив зупинку, після чого Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, почав рух, виїхавши на проспект Ювілейний, впевнившись, що дав дорогу транспортним засобам, що рухалися по ньому.

З огляду на вищезазначені фактичні обставини за доводами Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, водій транспортного засобу Tesla model «Y» в порушення:

· пункту 10.3. ПДР при перестроюванні не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися;

· пункту 13.3. ПДР під час зазначеного випередження не дотримувався безпечного інтервалу та створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху а саме створивши перешкоду собі для маневру «випередження»;

· пункту 12.4. ПДР у населеному пункті рухався із швидкістю більше 50 км/год.

Саме вищезазначені порушення ПДР, за доводами Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, призвели до негативних наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані доводи Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, в тому числі відеозаписом, який наданий Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з вказаного відеозапису, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час виїзду з прилеглої території на дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Tesla Y», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по цій дорозі, внаслідок чого водій автомобіля «Tesla Y» здійснив маневр перестроювання праворуч з метою уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який виїхав на його смугу руху. Через здійснення маневру перестроювання праворуч автомобіль «Tesla Y» здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями.

З відеозапису та письмових пояснень ОСОБА_1 також вбачається, що безпосередньо перед ДТП водій транспортного засобу (бус білого кольору), який рухався в крайній лівій смузі, здійснив зупинку, після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав виїзд на дорогу, не переконавшись у відсутності на дорозі інших автомобілів, зокрема автомобіля «Tesla Y», який рухався в попутному напрямку з бусом білого кольору в лівій смузі руху та, як вбачається, візуально міг бути непомітний для ОСОБА_1 через те, що огляд останньому закривав бус білого кольору. Між тим ОСОБА_1 повинен був переконатись у безпеці маневру виїзду на дорогу, в тому числі за необхідності звернутись по допомогу до інших учасників дорожнього руху або здійснювати виїзд таким чином і з такою швидкістю, щоб не створювати перешкод для руху іншим автомобілям, які рухались у попутному з білим бусом напрямку.

Таким чином, об`єктивними даними відеозапису підтверджується, що ДТП відбулось внаслідок того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час виїзду з прилеглої території на дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Tesla Y», який рухався по вказаній дорозі.

Доказів того, що вказані вище порушення ПДР, які за доводами ОСОБА_1 допустив водій автомобіля «Tesla Y», перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, суду не надано.

При цьому з відеозапису, який наданий ОСОБА_1 , на переконання суду не можна встановити поза розумним сумнівом, що дії водія автомобіля «Tesla Y» перебувають у причинному зв`язку з виникнення події даної ДТП. Разом з тим зазначений відеозапис у сукупності з іншими доказами поза розумним сумнівом доводить винуватість ОСОБА_1 у порушенні технічних вимог ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням події ДТП.

У клопотанні від 27.11.2025 ОСОБА_1 просив у разі виникненні потреби у спеціальних знаннях призначити експертизу відеозвукозапису та автотехнічну експертизу.

Із доводів заяви від 27.11.2025 вбачається, що ОСОБА_1 не просив у недвозначній та категоричній формі призначити експертизу, а фактично залишив вказане питання на розсуд суду, зазначивши, що просить призначити автотехнічну експертизу у разі виникнення потреби в спеціальних знаннях.

У зв`язку з цим суд зазначає, що у суду відсутня потреба у спеціальних знаннях для всебічного і повного з`ясування обставин даної справи. Також у суду відсутні сумніви у належності та допустимості такого доказу, як наданий ОСОБА_1 відеозапис.

Ураховуючи наведене, а також відсутність у суду права за власною ініціативою збирати докази у справі, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для призначення експертиз.

Накладення стягнення

Оскільки Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у суду, виходячи з положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, відсутні підстави враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Харківського апеляційного суду від 07.11.2023, винесеної у справі № 645/2694/23.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов