Провадження № 3/463/2179/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Цьвока Б.І., розглянувши об`єднані в одне провадження матеріали справи, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коропець Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 11 листопада 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул.Угорська,12 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 609 D» р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого вантажем (дерев`яні бруски) здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями марки «TOYOTA HIGHLANDER» р.н НОМЕР_2 та марки «JEEP COMPASS» р.н. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 11 листопада 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул.Угорська,12 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 609 D» р.н. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце події, не повідомивши органи чи підрозділи поліції, чим порушив вимоги п.2.10(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.ст.122-4, 124 КУпАП одночасно вчинено однією особою, з метою дотримання вимог ч.2 ст.36 КУпАП в частині накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, приходжу до висновку, що такі справи слід об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер № 463/11328/25.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень визнав частково. Зазначив, що він дійсно був учасником ДТП, тобто здійснив наїзд вантажем, яким ним перевозився на вказані у протоколі автомобілі, свою вину у цьому визнає повністю. При цьому, місце ДТП він не залишав та такого наміру не мав, оскільки йому не було відомо про факт зіткнення з іншими автомобілями, жодного удару не відчував та не побачив.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Цьвок Б.І. в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця ДТП, оскільки не відчув зіткнення, що виключає адміністративну відповідальність за дане правопорушення. Враховуючи часткове визнання ОСОБА_1 своє вини, просить за ст.124 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, а за ст.122-4 КУпАП закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно диспозиції ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад), а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Посадовою особою, яка склала зазначені вище протоколи про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п.п.2.3(б), 2.10(а), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п.2.3(б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пункт 2.10(а, д) Правил дорожнього руху передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 510848 від 12.11.2025 року, серії ЕПР1 № 510863 від 12.11.2025 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП, складені та підписані уповноваженою особою, а також підписані ОСОБА_1 без будь яких зауважень; схему дорожньо-транспортної пригоди, рапорт, письмові пояснення учасників ДТП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Разом з тим, судом не беруться до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Цьвока Б.І. про те, що ОСОБА_1 місце дорожньо-транспортної пригоди умисно не залишав, оскільки вказані пояснення останнього спростовуються письмовими поясненнями потерпілих, рапортом працівника поліції, які узгоджуються із схемою місця ДТП, протоколами про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22 ПДР України передбачено вимоги до перевезення вантажу.

Так, згідно з п.п.22.1-22.4 Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним не обмежує водієві оглядовості; не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вказані вимоги ПДР дотримані не були, що і призвело до ДТП, останній здійснюючи перевезення вантажу (дерев`яних брусків), мав забезпечити непорушність стійкості транспортного засобу, перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Враховуючи те, що вантаж не виступав за габарити транспортного засобу ззаду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість та відповідну оглядовість для керування транспортним засобом та контролю вантажу.

При цьому, з огляду на ступінь пошкодження автомобілів, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість відчути та побачити зіткнення вантажу із припаркованими автомобілями. Момент зіткнення не був миттєвим та незначним, а мав триваючий характер, тобто пошкодження фактично наносились у проміжку часу, оскільки були розпочаті із краю одного автомобіля та завершились в іншому краї другого автомобіля. Вказане спростовує доводи про відсутність умислу останнього на залишення місця ДТП та свідчить про зворотне, тобто свідоме залишення місця ДТП.

Разом з тим, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Враховуючи особу винного, вважаю, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст.40-1, 122-4, 124, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та з врахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,0 гривень (три тисячі чотириста гривень 00 копійки) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.