ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3035/25 Справа № 175/5326/25 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 31.01.2025 о 07:00 годині в Дніпропетровській області, м. Підгородне, вул. Ювілейна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої, оскільки висновок суду про його винуватість ґрунтується на припущеннях і не підтверджується належними доказами.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №948045 від 31 січня 2025 року не містить адреси його складання. У протоколі зазначено лише, що він складений в «с.м.т. Підгороднє, вул. Ювілейна», отже відсутність зазначення у протоколі номеру будинку є порушенням ст.256 КУпАП.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить місце, дату, час його складання та підписи свідків.

Рапорт поліцейського СРПП ВП ДРУП2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Дробного Р.І. від 31.01.2025 містить розбіжності з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №948045 від 31 січня 2025 року. В рапорті зазначено «відсторонений від керування транспортним засобом», однак у протоколі відсутні такі відомості.

Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять місце, дату, час їх складання, відсутній час, коли відбувались події та за якою адресою.

Матеріали справи не містять направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи відсутнє відео з бодікамер поліцейських щодо відмови апелянта від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо проведення фото та відео фіксації адміністративного правопорушення та не зазначено носій фіксації.

Відеозапис з невідомого пристрою без дати та часу, який перебуває у справі - не є належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 та є порушенням ст. 251 КУпАП.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить часу, дати та місця його складання, в ньому зазначено, що огляд на місці зупинки не було проведено із застосуванням спеціального технічного приладу "Алкотест Драгер", але також зазначено, що огляд "не проводився (відмовився)". Це прямо суперечить висновку суду про те, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5(а) ПДР. Також суд не врахував, що підставою для притягнення є відмова від огляду, тоді як в Акті зазначена суперечлива інформація, що ставить під сумнів дотримання поліцейськими встановленого порядку виявлення стану сп`яніння.

Крім того, згідно з чинним законодавством факт відмови від проходження огляду (або сам огляд) є обставиною, що має бути зафіксована до моменту складання протоколу. Ця невідповідність свідчить про порушення процедури оформлення адміністративного матеріалу, а також про неналежне та недостовірне фіксування обставин, що є прямим порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів стану сп`яніння.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2025 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а працівники патрульної поліції самі його спонукали відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначивши, що для нього так буде краще.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №948045 від 31.01.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3) вбачається, що 31.01.2024 о 07.00 годині в м. Підгородне, вул. Ювілейна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестру Драгер водій відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено на окремому аркуші.

Вказано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що у відповідні графі наявний власноручний підпис водія ОСОБА_1 .

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд за допомогою алкотестеру Драгер не проводився у зв`язку з відмовою водія у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Акт підписаний працівником поліції, який його складав; особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; та свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.4).

Водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях, наданих працівникам поліції на місці події зазначив, що він, 31.01.2025 керуючи транспортним засобом «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції у м. Підгородне, вул. Ювілейна. Під час розмови йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку за допомогою приладу алкотестер Драгер, на що він відмовився, оскільки запізнювався на роботу (а.с.5).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував, що підписував дані пояснення власноручно.

Свідок ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказав, що 31.01.2025 в м.Підгородне, вул. Ювілейна, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де у його присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням у спеціальному медичному закладі чи на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер (а.с.6).

За поясненнями свідка ОСОБА_3 , 31.01.2025 в м. Підгородне, по вул. Ювілейній, на запрошення працівників поліції вона була свідком того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінням у спеціальному медичному закладі чи на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер (а.с.7).

З рапорту працівника поліції від 31.01.2025 убачається, що під час несення служби 31.01.2025 у добовому наряді, в м. Підгородне, вул. Ювілейна, було зупинено транспортний засіб «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чи від огляду за допомогою газоаналізатора Драгер водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.8).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобі з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 31.01.2025 водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Огляд не проводився (а.с.9).

Згідно постанови серії ББА № 312560 від 31.01.2025, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та на нього було накладене відповідне адміністративне стягнення (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному DVD-R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.12).

Так, на диску міститься єдиний відеофайл «ципуринда», на якому зафіксовано, що працівник поліції звертається до чоловіка, як потім буде встановлено ОСОБА_1 .

Працівник поліції: «Добрий день! Представтесь будь ласка».

ОСОБА_1 : «Я ОСОБА_1 ».

Працівник поліції: «Управляли транспортним засобом…»

ОСОБА_1 : «Так, управляв транспортним засобом «Фіат Добло» .

Працівник поліції: «Державний номерний знак НОМЕР_1 ?»

ОСОБА_1 : «Так».

Працівник поліції: «Проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі або на місці зупинки транспортного засобі за допомогою алкотестеру Драгер Ви будете?»

ОСОБА_1 : «Ні, не буду. Я поспішаю».

Працівник поліції: «Ви відмовляєтесь від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у зв`язку з тим, що поспішаєте?»

ОСОБА_1 : «Так».

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє відео з нагрудних камер працівників поліції, а відеозапис з невідомого пристрою без дати та часу не є належним та допустимим доказом по справі, суд апеляційної інстанції уважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, згідно вимог ст. 251 КУпАП відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, на якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження запропонованого інспектором поліції медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, є належним і допустимим. Водночас відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відбувся у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , факт присутності яких при цьому апелянтом не заперечується, що, у свою чергу спростовує твердження апелянта про його спонукання працівниками поліції відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, як свідчить відеозапис з бодікамер поліцейський та письмові пояснення самого ОСОБА_1 (а.с.5), причиною його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння було те, що він поспішав на роботу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що наявні відеозаписи не фіксують проведення медичного огляду до моменту складання протоколу також відкидаються апеляційним судом як не обґрунтовані, оскільки медичний огляд водія не проводився у зв`язку з його відмовою, а обов`язкову фіксацію складання протоколу про адміністративне правопорушення, його оголошення та вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вимогами чинного законодавства не передбачено.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише оспорює допустимість доказів його вини.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Аналізуючи апеляційні доводи ОСОБА_1 про неналежність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 948045 від 31.01.2025, о 07.00 годині 31.01.2024 в м. Підгородне, вул. Ювілейна, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестру Драгер водій відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.

Не зазначення у протоколі номеру будинку, де він був складений, не є порушенням вимог ст. 256 КУпАП та не свідчить про його недопустимість, оскільки протокол щодо ОСОБА_1 було складено не в приміщенні (будинку), а на місці зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , що останнім і не заперечується.

Не встановлено вимогами закону і обов`язкове зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки про відсторонення водія від керування транспортним засобом, про що звертає увагу апелянт. Про дану обставину працівником поліції зазначено у його рапорті від 31.01.2025 (а.с.8).

До такого ж висновку дійшов суд апеляційної інстанції і щодо тверджень апелянта про те, що у протоколі не зазначено номер пристрою, на який було здійснено відеофіксацію його відмови від проходження огляду. Вказаний недолік не є суттєвим та не може бути підставою для визнання не належним та недопустимим протоколу про адміністративне правопорушення вцілому.

Не спростовуються висновків суду і доводи водія ОСОБА_1 про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить часу, дати, місця його складання та підписів свідків, а також містить відомості про те, що огляд водія не проводився, що суперечить висновку суду про відмову апелянта від проходження огляду.

Як убачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд за допомогою алкотестеру Драгер не проводився у зв`язку з відмовою водія. Акт підписаний працівником поліції, який його складав; особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; та свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.4). Отже твердження ОСОБА_1 про те, що акт не підписаний свідками є неправдивими.

На переконання апеляційного суду, акт огляду, підписаний працівником поліції, особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без жодних зауважень, а також свідками, у присутності яких останній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є належним і допустимим доказом по справі, а відсутність вказівки в акті про дату, час та місце його складання жодним чином не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не викликає жодних суперечностей і зазначення в Акті в графі «результати огляду на стан сп`яніння» відомостей про те, що огляд не проводився. Враховуючи, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, такий огляд не проводився, про шо власне і було зазначено в Акті огляді водія.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять направлення водія на проходження огляду є хибними, оскільки на аркуші справи № 9 наявне направлення на огляд водія транспортного засобі з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.01.2025.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО