"28" листопада 2025 р. Справа № 363/6599/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши матеріали які надійшли від Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року о 20 годині 35 хвилин по вул. Гриненка, 6, в м. Вишгород Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога відмовився.

Разом з тим, 14.10.2025 року о 20 годині 35 хвилин по вул. Гриненка, 6, в м. Вишгород Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року позбавлений права керування.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся в установлений законом порядку.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що встановлено ст.268 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справ відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області.

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у його відсутності за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно до ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 підтверджується та узгоджується матеріалами справ, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №483439 від 14.10.2025 року, серії ЕПР1 №483452 від 14.10.2025 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2025 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, не реагують на світло. Огляд в медичному закладі не проводився;

- постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.11.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126;

- постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126;

- довідкою інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пальченка А., відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , центром ДАІ 8002, терміном дії з 26.06.2007 року;

- витягом з ІПС МВС України «Армор», яким встановлено, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування у стані алкогольного сп`яніння, за вчинення правопорушення керування транспортним засобом без відповідного документа;

- відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 130 та 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом будучи, позбавленим права керування транспортними засобами, за яке передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу.

Вирішуючи питання про конкретний строк позбавлення права керування транспортним засобом, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 15 років 5 місяців 2 дні. Постанова набрала законної сили 04.03.2025 року.

Відтак, не відбута частина покарання за вказаними постановами на день розгляду справи становить 14 років 7 місяців 24 дні.

Оскільки на момент розгляду судом справи невідбута частина покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами становить 14 років 7 місяців 24 дні, вона підлягає повному приєднанню до стягнення, призначеного за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст.40-1 КпАП України, оскільки останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 23, 30, 33, ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП №363/6599/25 та за ч.5 ст.126 КУпАП №363/6600/25 об`єднати в одне провадження та присвоїти №363/6599/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів, що становить 51 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів, що становить 40 800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів, що становить 51 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати не відбуту частину стягнення за постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 року, постанова набрала законної сили 04.03.2025 року, у вигляді 14 років 7 місяців 24 дні та призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів, що становить 51 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 24 роки 7 місяців 24 дні, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.Д.Рудюк