Справа № 283/2866/25
провадження №3-в/283/20/2025
П О С Т А Н О В А

26 листопада 2025 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко Володимир Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , командира 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону

про розстрочення виконання постанови суду в частині стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив розстрочити сплату суми штрафу у зв`язку із складним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Постановою Малинського районного суду від 11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно із ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа N 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про розстрочку сплати штрафу не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють виконання постанови або роблять його неможливим.

Отже, до суду не подано доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в скрутному матеріальному становищі, яке б унеможливлювало своєчасну сплату штрафу, на що посилається останній.

Згідно ст. 298 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про відстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 283, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження",

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині стягнення штрафу - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя