Номер провадження 33/816/265/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/12834/24 за апеляційною скаргою захисника РУДНЄВА Є. Г. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захисника адвоката Руднєва Є. Г.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник РУДНЄВ Є. Г. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушень, оскільки його підзахисному за ст. 124 КУпАП ставиться у вину те, що він здійснив наїзд на лавку та огорожу, проте будь-яких доказів на підтвердження тому, що внаслідок таких дій ОСОБА_2 було завдано майнову шкоду, матеріали справи не містять, схема місця ДТП не підписана учасниками події, а її зміст не відповідає вимогам закону, схема не містить опису пошкодження лавки та огорожі, відсутні фотознімки цих пошкоджень чи їх опис. Не підтверджується матеріалами справи і формулювання правопорушення в протоколі за ч. 4 ст. 130 КУпАП, це правопорушення є похідним від правопорушення за ст. 124 КУпАП, тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад даного правопорушення.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, і на нього з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП накладене стягнення згідно у виді штрафу на користь держави в сумі 34 000 грн з позбавленням права керування т/з строком на три роки. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 22.07.2024 об 11:30 в м. Суми по вул. Хворостянка, буд. 2, керуючи т/з Volkswagen Jetta, д. н. з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв наїзд на огорожу та лавку, внаслідок чого т/з та нерухомі предмети отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б і 10.9 ПДР.

Крім того, 22.07.2024 об 11:30 в м. Суми по вул. Хворостянка, буд. 2 ОСОБА_2 керував т/з Volkswagen Jetta, д. н. з. НОМЕР_1 та після ДТП з його участю вживав алкогольний напій, а саме: пиво «Львівське 1715», об`ємом 2,25 л; від проходження огляду на місці події та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10є ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Руднєва Є. Г., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 , керуючи т/з під час руху заднім ходом вчинив ДТП, а після вчинення ДТП, до якої він був причетний, вжив алкоголь, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- схемою місця ДТП, яка сталася 22.07.2024 о 11:30, якою зафіксоване місце ДТП, розташування лавки і огорожі, т/з після зіткнення та виявлені на ньому ушкодження;

- відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовано їх прибуття за викликом про ДТП, виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 , пояснення останнього щодо обставин ДТП, факт вживання ОСОБА_2 пива після пригоди, пояснення свідка ОСОБА_3 , який вказав на ОСОБА_2 як на особу, яка керувала т/з, і вчинила ДТП, відмова водія від проходження огляду на стан спяніння на пропозицію поліцейських, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиції ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколах поліцейських та у постанові судді присутні посилання на порушення ОСОБА_2 приписів ПДР, згідно яких:

- п. 2.3б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом т/з і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.10є у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки);

- п. 10.9 під час руху т/з заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Так, у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Відеозапис події правопорушення з технічних засобів поліцейських є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певної події, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських для забезпечення проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння в установлений законом спосіб. Ці відеозаписи містять усі суттєві обставини, що підлягають з`ясуванню і встановленню під час розгляду справи в суді, зокрема: 1) підтвердження факту керування особою т/з; 2) вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; 3) проходження особою огляду на стан сп`яніння.

Із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_2 реально мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.

Саме не дотримання ОСОБА_2 вимог п. 2.3б, 2.10є і 10.9 ПДР, а не дії інших осіб, призвели до складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. При цьому поліцейськими були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_2 як учасника дорожнього руху, а вказані протоколи містять всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколів (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона), конкретний пункт ПДР і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання цих ПДР, тому доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних протоколів вимогам закону є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Не може колегія суддів погодитись і з показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам, а саме, з відеозапису убачається, що коли на місце ДТП прибули поліцейські, то саме свідок ОСОБА_3 повідомив їм про обставини ДТП і вказав на ОСОБА_2 як на особу, яка керувала т/з, і здійснила наїзд спочатку на лавку, а потім і на огорожу. ОСОБА_4 не зрозумів взагалі, що здійснив наїзд, так як перебував у стані сп`яніння. При цьому свідок ОСОБА_3 виклав пізніше свої пояснення письмово при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недійсність схеми ДТП, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, той факт, що схема місця ДТП не підписана учасниками пригоди, ще не свідчить про її неналежність, недопустимість чи недостовірність як доказу у справі, оскільки сам факт ДТП об`єктивно мав місце і на схемі був зафіксований лише технічно, так як схема місця дорожньо-транспортної пригоди це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин («Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»). При цьому наявна у матеріалах справи схема пригоди узгоджується з іншими доказами у справі, а недоліки при її складанні носять формальний характер, так як доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Необхідно зауважити, що саме Правила дорожнього руху України відповідно ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація т/з окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил; учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.1, 1.3), тому вимога поліцейських до про проходження огляду на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб відповідає легітимній меті та завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Вище наведене підтверджує не лише факт керування водієм ОСОБА_2 т/з, вчинення ним ДТП та вживання ним алкоголю після ДТП, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду на стан сп`яніння, що повністю відповідає приписам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП), тому послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей чи допущення недоліків при складанні протоколу про адміністративні правопорушення (інших процесуальних документів), суддя повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень і недоліків на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні порушення/недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Здійснене апеляційним судом дослідження зазначеного вище доказу дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_2 керував т/з, вчинив ДТП, а після вжив спиртне і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, так як будь-який обґрунтований сумнів у справі був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника РУДНЄВА Є. Г. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов