"24" листопада 2025 р. Справа № 363/2721/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Пчолкіну М.В., за участю ОСОБА_1 та його захисника Короленка Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

17 травня 2025 року близько 22 год., по вул. Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі порядку відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Гулеватого С.А. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що матеріали справи не містять жодного допустимого та достовірного доказу того, що ОСОБА_1 17 травня 2025 року о 22 год. керував транспортним засобом Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 . Навпаки, зі змісту відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 затримано не за кермом, а біля входу до супермаркету «Фора». При цьому, на відеозапису відсутні будь-які кадри, на яких зафіксовано рух транспортного засобу або факт керування ним саме ОСОБА_1 . Також зазначив, що ОСОБА_1 з моменту контакту з поліцією послідовно заявляв, що він є пасажиром, а автомобілем керував його кум - ОСОБА_2 .

Крім того, відеозапис з боді-камери є обрізаним, починається вже після зупинення ОСОБА_1 співробітниками поліції, і моменту зупинки автомобіля чи будь-яких доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не містить. Також на відеозаписі не зафіксовано того, що представники поліції представилися ОСОБА_1 та назвали причину зупинки, що викликає сумніви у законності переслідування та зупинки ОСОБА_1 . Отже, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції фіксує лише процес складання протоколу відносно ОСОБА_1 , а долучений до матеріалів відеозапис з відеореєстратора із службового автомобіля також жодним чином не доводить, що ОСОБА_1 керував т.з. Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 .

В зв`язку з цим вважає, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Інспектор ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Шевчук В. подав письмові пояснення із яких вбачається, що о 21 год. 45 хв. 17 травня 2025 року у с. Катюжанка по вул. Шевченка автопатрулем «зміна 13» виявлено транспортний засіб Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого під час зміни напрямку руху не користувався світловими покажчиками.

Співробітниками поліції увімкнуто проблискові маячки синього та червоного кольору, на що автомобіль різко збільшив швидкість рухаючись до перехрестя з вул. Київської, після чого здійснив зупинку на майданчику для паркування супермаркету «Фора», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Київська, 60. Доки співробітники поліції здійснювали паркування, із-за керма зазначеного раніше транспортного засобу вийшов чоловік у зеленій кофті та чорних штанах і швидко почав йти до входу у магазин, незважаючи на заклики зупинитись і залишатись біля автомобіля. Після чого поліцейським зупинено останнього та встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надалі, у ході спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Враховуючи вищевикладене, співробітником поліції запропоновано останньому пройти огляд у встановленому законодавством порядку проте він відмовився. Свідки не залучались оскільки проводився безперервний відеозапис нагрудним реєстратором, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №333701 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 17 травня 2025 року. Також останній, як водій, не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п.п. 2.1 б ПДР України, за що винесено постанову серії ЕНА № 4755394 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яку сплачено правопорушником 18 травня 2025 року без оскарження у порядку визначеному законодавством.

Щодо зазначення у графі протоколу «опис установлених даних», в тій частині, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився у присутності 2 свідків, то зазначив, що під час друкування протоколу на логістичному пристрої допущено механічну помилку та надруковано дану фразу. Надалі, у графі «свідки чи потерпілі, підпис» вказано, що свідки не залучались.

Захисник Гулеватого С.А. в суді просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з підстав викладених у клопотанні про закриття провадження. Зазначив, що у протоколі містяться невідповідності, зокрема: керування транспортним засобом Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 відбулося о 21 год. 45 хв, а в протоколі зазначено, що вказаним автомобілем керували о 22 год. Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, яких фактично не залучили та які при складанні протоколу відсутні. Ствердив, що ОСОБА_1 17 травня 2025 року транспортним засобом не керував і ці обставини із долучених відеозаписів встановити неможливо, коли на відеозаписі із бодікамери співробітника поліції зупинка транспортного засобу Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 відсутня.

ОСОБА_1 в суді зазначив, що 17 травня 2025 року близько 22 год. разом з кумом на автомобілі Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до супермаркету «Фора», щоб придбати продукти. Вказаний автомобіль належить його знайомому, з яким він раніше разом працював. Ствердив, що за кермом транспортного засобу перебував його кум ОСОБА_2 , тоді як сам він автомобілем того дня не керував та жодних документів при собі не мав, а відтак, співробітниками поліції його зупинено безпідставно. За таких обставин вважає, що оскільки він транспортним засобом не керував, то і обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не мав. Просив справу щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що 17 травня 2025 року близько 22 год. на автомобілі Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 разом із ОСОБА_1 приїхав до супермаркету «Фора». Ствердив, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме він, а вказаний транспортний засіб належить їх спільному знайомому. Автомобіль вони привезли до магазину, щоб віддати. Зазначив, що, приїхавши до супермаркету «Фора», він першим зайшов до магазину, під час входу до якого віддав ключі від автомобіля ОСОБА_1 . В подальшому скупився продуктами та вийшов з магазину ліворуч, після чого ОСОБА_1 не бачив, до нього не підходив і про складання протоколу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП йому відомо не було. Про те, що ОСОБА_1 зупинено співробітниками поліції дізнався пізніше.

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, суд дійшов таких висновків.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, зазначені в протоколі обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333701 від 17 травня 2025 року та його копією, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Вишгородської ЦРЛ, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією паспорта ОСОБА_1 , листом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, витягом з ІПНП та даними відеозапису.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року (далі Інструкція), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, з наведеного слідує, що здійснення обов`язкової відеофіксації всієї події правопорушення руху транспортного засобу, його зупинки, оформлення матеріалів, тощо, чинним законодавством не передбачено.

При цьому, жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.

Суд встановлює обставини справи на підставі сукупності та взаємозв`язку усіх наявних доказів, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та є допустимими.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів, зафіксованих системою відеоспостереження «Безпечне місто», відеокамерою із службового автомобіля та бодікамери співробітників поліції, які досліджено в суді, встановлено, що 17 травня 2025 року о 21 год. 45 хв., по вул. Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району, водій ОСОБА_1 на автомобілі Мерседес Е240 заїхав на паркомісце, що розташоване біля супермаркету «Фора» за вказаною вище адресою, одразу після якого на сусіднє паркомісце заїхав службовий автомобіль співробітників поліції, який до цього слідував за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .

З відеозапису бачається, що з пасажирського місця автомобіля Мерседес Е240 першим вийшов ОСОБА_2 (у синій кофті), який відразу пішов до супермаркету та першим зайшов до нього. В свою чергу, із водійського місця вийшов ОСОБА_1 (одягнений в зелену кофту), який, обійшовши автомобіль та ігноруючи звернення співробітника поліції, також направився до супермаркету, перед входом до якого, його зупинено поліцейським. Попри це, ОСОБА_1 неодноразово намагався втекти від поліцейського.

В подальшому, співробітник поліції неодноразово вимагав від ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують його особу, яких водій при собі не мав, в тому числі й посвідчення водія. В зв`язку з цим, співробітниками поліції щодо ОСОБА_1 винесено про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В ході встановлення співробітниками поліції особи ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, роз`ясненно наслідки непроходження такого огляду, на що той відмовився, посилаючись на те, що не є водієм.

Після складання щодо ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП співробітник поліції оголосив водію зміст протоколу та роз`яснив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 від дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України та підписання протоколу відмовився.

Окрім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 майже протягом усього часу складання документів (що тривало більше години), весь час перебивав працівника поліції, висловлювався несуттєво та беззмістовно, чим заважав належному оформленню матеріалів справи, на що співробітник поліції неодноразово робив водію зауваження.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції з незрозумілих причин обрізаний та починається лише з того моменту, коли ОСОБА_1 зупинено біля входу до супермаркету «Фора» та на якому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 , суд відкидає, як неспроможні, що на вимогах КУпАП не ґрунтуються, про недостовірність, недопустимість і неналежність конкретно цього відеозапису в цій справі не свідчать.

Зі справи ніщо не вказує на те, що долучені до справи відеозаписи, які складаються з трьох фрагментів з різних камер спостереження, зібрано з істотним порушенням прав, свобод та інтересів інших осіб.

Підстав вважати цей доказ неналежним, недопустимим і недостовірним у суду немає, коли доказом у справі згідно ст. 251 КУпАП не обов`язково повинен бути виключно лише відеозапис з бодікамери поліцейського, оскільки доказами по справі можуть бути будь-які фактичні дані на основі показань технічних засобів з функцією відеозйомки, які зібрано в порядку процедури оформлення матеріалів справи. При цьому, матеріали справи не повинні обов`язково містити процесуальні документи щодо збирання відеозапису. Будь-які відомості та ознаки недостовірності долученого до протоколу відеозапису в справі відсутні.

Долучений до протоколу відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, який суд покладає в основу доведення винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що фактичні дані на відтвореному в суді відеозаписі повністю узгоджуються із письмовими матеріалами справи, відповідають їм, коли ОСОБА_1 в суді доказів на спростування зазначеного не надано.

При цьому, суд зазначає, що всі докази зібрано в рамках оформлення справи про адміністративне правопорушення, а тому, та обставина, що зупинку транспортного засобу та факт керування ним ОСОБА_1 зафіксовано системою відеоспостереження «Безпечне місто», розташованою на будівлі супермаркету «Фора», а не бодікамерою співробітника поліції, про недопустимість такого доказу не свідчить, оскільки таке відео здобуто під час здійснення передбаченої законом процедури у справі про адміністративне правопорушення, коли всі суттєві процесуальні дії по оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи повністю і безперервно відображено на відеозаписі, які сумнівів у суду не викликають та дозволяють повно, всебічно, об`єктивно і достовірно встановити всі дійсні обставини події.

Що стосується інших недоліків, на які вказує захисник, а саме те, що у протоколі містяться невідповідності, оскільки керування транспортним засобом Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 відбулося о 21 год. 45 хв, а в протоколі зазначено, що вказаним автомобілем керували о 22 год., а також те, що в протоколі зазначено що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, яких фактично не залучено та які при складанні протоколу відсутні, то суд зазначає, що такі невідповідності про недостовірність встановлених по справі фактичних обставин не свідчать, є несуттєвими, на будь-які істотні порушення прав ОСОБА_1 не вказують та жодним чином не доводять недостовірність проведених співробітниками поліції процесуальних дій з приводу встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які мають формальний та технічно-помилковий характер.

При цьому, із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 через 10 хвилин після зупинення його співробітниками поліції, мав телефонну розмову із свідком ОСОБА_2 якому повідомив, що не встиг за ним зайти до супермаркету, оскільки його затримано поліцейськими. Попри це, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про вказані обставини, до співробітників поліції та ОСОБА_1 не підійшов та про обставини того, що саме він керував транспортним засобом, на місці події не ствердив.

В цьому зв`язку суд критично оцінює доводи ОСОБА_3 та показання свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 17 травня 2025 року близько 22 год. автомобілем Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 не керував, за кермом якого був ОСОБА_2 та про те, що ОСОБА_2 перед входом до магазину передав ключі від автомобіля ОСОБА_1 , а також, що ОСОБА_2 про зупинення ОСОБА_1 співробітниками поліції не знав, та розцінює посилання на ці обставини, як обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, коли всі ці доводи з огляду на сукупність досліджених доказів не можна вважати достовірними, які є надуманими та повністю спростовуються матеріалами справи.

Відтак, показання свідка ОСОБА_2 суд відкидає, як неспроможні.

Отже, викладені в протоколі обставини суд вважає достовірними, які повністю і безсумнівно підтверджують, що ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Е240 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №756/10060/17, зазначено, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з?ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливості їх ефективного використання.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону не в будь-якому випадку нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, а лише в разі, якщо вона (невідповідність) призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність.

Метою встановлення та дотримання процесуального порядку є насамперед унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

Тому при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Беручи до уваги викладене, з огляду на принципи правової визначеності та автономного тлумачення Конвенції судовий розгляд у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а тому при вирішення справи суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у згаданій вище справі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами, а тому в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2025 року.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя