ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/378/25 Справа № 695/2486/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пилипенка Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 15 червня 2024 року о 06 годині 10 хвилин в с.Плешкані, вул.Шевченка,23 керував автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що через неналежне повідомлення він та ОСОБА_1 не були присутніми у судовому засіданні. Копію оскаржуваної постанови отримали лише 13 червня 2025 року.

Вважає вищевказану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм КУпАП, а також без повного та всебічного дослідження фактичних обставин накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Вказує, що його підзахисному не було повідомлено працівниками поліції причину зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення ні чого не вказано про роз`яснення водію ОСОБА_1 його прав, які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Цей факт підтверджує і відеозапис. Також вказує, що на відеозаписі з бодикамер поліцейських не зафіксовано моменту зупинки транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 та момент отримання співробітником поліції реєстраційного свідоцтва на автомобіль і посвідчення водія.

Відзначає, що у самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інформацію про застосування засобів відеофіксації стану сп`яніння водія.

Наголошує на тому, що як вбачається з відеозапису, працівники поліції знаходились на значній відстані від ОСОБА_1 , тому не зрозуміло як вони могли відчути запах алкоголю з порожнини рота останнього, тим паче, що поліцейські жодного разу не запитали водія, чи вживав він алкогольні напої.

Зауважує, що у акті огляду водія на стан сп`яніння не вказано дату та час складання цього документа та вказано прізвище невідомої особи, ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 .

Зазначає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом проводилась за відсутністю свідків, що є порушенням ст. 266 КУпАП та Порядку проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого передбачена законом процедура огляду особи на стан наркотичного сп`яніння не була дотримана.

Також поліцейським, як вбачається з відеозапису не було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у останнього конкретних ознак алкогольного сп`яніння.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази дійсного керування ОСОБА_1 автомобіля в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

При апеляційному розгляді був заслуханий захисник Пилипенко Р.Б., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №401834 від 15 червня 2024 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції наступними доказами.

Направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого поліцейським СРПП Золотоніського РВП Шквара В.М. були виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота та даний водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким водій ОСОБА_1 від огляду з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.

Рапортом поліцейського СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Шквара В.М. від 15.06.2024 року, згідно з яким під час несення служби спільно з поліцейським СРПП Носенко В.В. в с.Плешкані, Золотоніського району, вул.Шевченка,23 було зупинено автомобіль Рено НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . При перевірці було виявлено, що від водія чути різкий запах алкоголю та його поведінка не відповідає дійсності. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився. На водія було складено адміністративний протокол за ст.130 ч.1 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР. Автомобіль не було доставлено на штрафний майданчик, оскільки водій категорично відмовився передавати ключі від автомобіля, мотивуючи тим, що він належить не водію, а агрофірмі «Іскра».

Також суд першої інстанції надав належний аналіз відеозаписам з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксоване перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонували пройти відповідний огляд. Однак, ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, протягом тривалого часу чіткої відповіді не надавав. Потім відмовлявся та вказаний огляд не проходив, демонструючи поведінку, що свідчило про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження такого огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. Не заперечуючи, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що правильно оцінено працівниками поліції, як його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Даний відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи підтвердження наявності підстав для зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд враховує, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не оспорював, що керував транспортним засобом.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.

Доводи апелянта про незаконність постанови, з огляду на норми Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), оскільки працівники поліції не було повідомлено причини зупинки, не є підставою для скасування постанови судді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його направлення до суду тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

Доводи апелянта щодо не підтвердження факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю спростовуються фактичними даними відеозапису події, на якому зафіксовані обставини керування ним транспортним засобом.

З огляду на положення ст. 6 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ст. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду застосування поліцейським технічних засобів відеозапису в ході відмови водія від огляду на стан сп`яніння, відсутність двох свідків, не свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Неправильне зазначення прізвища особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 не тягне за собою закриття справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 через не роз`яснення тому прав.

Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, в апеляційній скарзі не порушується питання про не додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник Пилипенко Р.Б., надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Пилипенку Р.Б. строк апеляційного оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Пилипенка Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Люклянчук