П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення складеного помічником начальника відділу начальником групи АЮД ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП (справа №308/15993/25 провадження №3/308/7392/25) та за ч.1 ст. 204-1 КУпАП (справа №308/15992/25 провадження №3/308/7391/25).

За наведеного відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007704 від 19.08.2025 вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, а саме 19.08.2025 19 серпня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 50 метрів до державного кордону, на напрямку 307 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 »,Під час спроби незаконного перетинання державного кордону здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов?язків, а саме на неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду зупинитись вдався до втечі. Своїми діями порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185-10 ч. 1 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №007703Е, вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 19.08.2025 о 19:00, о 19 год. 00 хв. 19 серпня 2025 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з прикордонним. оперативно-розшуковим відділом, на відстані 50 метрів до державного кордону, на напрямку 307 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991року., тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 , не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку смс інформування, інформація щодо розгляду справи розміщена на сайті суду. Разом із тим матеріали адміністративних справ містять його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про наявність в діях гр. ОСОБА_2 , складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до ч. ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади та тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, та тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та ч.2 ст. 185-10 КУпАП, протоколом про адміністративне затримання та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів; рапортом інспектора прикордонної служби ОСОБА_3 ; схемою затримання громадян.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 КУпАП доведена повністю.

За наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_2 , у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджується сукупністю досліджених доказів. Вищевказані докази підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З матеріалів справи вбачається, що вказані правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 та ч.1 ст. 185-10 КУпАП, вчинено 19.08.2025 року. Матеріали вказаних протоколів надійшли на адресу суду 30.10.2025 року. Водночас, на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, у якій виноситься постанова про визнання винним у вчинені адміністративного правопорушення, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, то суд не може накласти на особу адміністративне стягнення, а тому справу необхідно закрити на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 38, ч.1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП справа №308/15993/25 (провадження №3/308/7392/25) та за ч.1 ст. 204-1 КУпАП справа №308/15992/25 (провадження №3/308/7391/25) та присвоїти єдиний унікальний номер справи 308/15992/25 (провадження №3/308/7391/25)

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош