ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4806/25 Головуючий суддя І інстанції Мілов Д. В.
Провадження № 33/818/1531/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Букіна О.С. на постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 22 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка м. Харкова,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та на неї, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 23.06.2025 року приблизно о 13:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , у магазині здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв без відповідних документів, а саме без ліцензії, чим порушила провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Букін О.С. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ст. 164 КУпАП, а також вказував, що відсутня систематичність у діях ОСОБА_1 , що, на його думку, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення. Вважав, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, щодо підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, захисник просив поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження постанови судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 22.07.2025 року, зазначивши, що вона в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймала, оскільки не отримувала належного повідомлення про час та місце розгляду справи стосовно неї, а про результат розгляду дізналась безпосередньо ознайомившись з матеріалами справи та отримавши копію судової постанови лише 28.08.2025 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Букіна О.С. в інтересах ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Визнаючи ОСОБА_1 винною, суд першої інстанції послався, в тому числі, на відомості протоколу (арк. 2), в якому зафіксовано. що 23.06.2025року у магазині за адресою: м. Харків, вул. Академіка Грищенко, 29-А2 здійснила реалізацію слабоалкогольних напоїв без відповідних документів, а саме без ліцензії, чим порушила провадження господарської діяльності.

Належить врахувати, що ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом цього протоколу та отримала йог копію, про що свідчать її підписи та письмові пояснення у відповідних графах.

Поряд з цим, належить взяти до уваги, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані її захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України щодо дій або бездіяльності працівників поліції під час складення протоколу стосовно неї, не зверталися із скаргою на дії цих працівників до їх керівництва з метою ініціювання проведення службової перевірки щодо їх дій під час складення адміністративного протоколу, а також не зверталися із відповідними заявами до правоохоронних органів у порядку, передбаченому КПК України, хоча мали для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.

Тобто, ОСОБА_1 , скориставшись правом на захист, шляхом підписання угоди з професійним адвокатом, не скористалася своїм правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно неї про адміністративне правопорушення.

Отже, відсутність будь-яких скарг на дії працівників поліції, а також відсутність рішень компетентних органів щодо визнання незаконними дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала, що 23.06.2025 року перебувала в приміщенні магазину, який розташований по вул. Академіка Грищенко, 29-А у м. Харкові.

Проте, належить врахувати, що ОСОБА_1 відмовилась надавати письмові пояснення працівникам поліції, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Натомість в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснювала, що дійсно перебувала у цьому магазині у своїй знайомої, яка попросила деякий час побути у приміщенні цього магазину.

Належить врахувати, що працівники поліції в протоколі не зазначено будь-які відомості про інших осіб, які перебували у приміщенні магазину.

Поряд з цим ОСОБА_2 , також не повідомляла працівникам поліції, що вона не працює у цьому магазині, а лише зайшла у гості до знайомої.

Такі відомості суд апеляційної інстанції розцінює, як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту для уникнення відповідальності, оскільки остання не була обмежена в наданні письмових пояснень працівникам поліції та мала об`єктивну можливість повідомити працівникам поліції про те, що вона особисто не здійснювала продаж слабоалкогольного напою, а лише перебувала у приміщенні цього магазину, але не зробила цього.

Крім того, відповідно до відомостей протоколу вилучення від 23.06.2025 року (арк. 8) вбачається, що в магазині за адресою: м. Харків, вул Академіка Грищенко, 29А було вилучено слабоалкогольні напої у кількості 8 банок.

Наявність такої продукції та відсутність відповідних документів на право реалізації такої продукції свідчить про те, що ця продукція реалізується у цьому магазині без відповідних документів на право реалізації.

Крім того, диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП не передбачає здійснення систематичних дій, а вказує на незаконність провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а тому твердження апелянта про обов`язковість систематичності таких дій є необґрунтованими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідність брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини (Проніна проти України, № 63566/00, Параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винною, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, а посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Букіна О.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 22 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Букіна О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 22 липня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков