ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю захисника адвоката Семеновича Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - кулеметник 2 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору як військовослужбовця.

Відповідно до протоколу - у період з 08.00 год. 18.07.2025 року по 12.00 год. 18.07.2025 року, ОСОБА_1 під час виконання наказу на охорону Державного кордону України у прикордонному наряді п/н «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із завданням здійснювати спостереження за допомогою біспектральних камер відеоспостереження встановлених на напрямку 307, 310, 317 прикордонних знаків. Службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордонну належним чином не ніс, не постійно вів спостереження в біспектральні камери відеоспостереження, в результаті чого не відреагував на порушення державного кордону з України в Словацьку Республіку однією особою, рух якої на напрямку 307-308 прикордонних знаків під час повторного перегляду був зафіксований о 08:20 18.07.2025 на біспектральній камері яка встановлена на напрямку 307 прикордонного знаку.

Своїми діями молодший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 7.1 п. 2 розділу 11 (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону) п.п. 14 п. 11 розділу ІІ (прикордонним нарядам забороняється: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби), Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015заМ 1391/27836.

Не погоджуючись з даною ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Семеновича Т.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень ст. 6 Конвенції, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» рішення від 15.05.2008 року, справа «Озтюрк проти Німеччини» рішення від 21.02.1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України» від 08.04.2010 року).

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Стаття 172-18 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-18 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні постановленого їй у провину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП обґрунтований всебічним, повним і об`єктивним дослідженням всіх обставин справи та наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №146820 від 18.07.2025 року, поясненнями ОСОБА_1 від 18.07.2025 року, книгою прикордонної служби, службовою карткою ОСОБА_1 , службовою характеристикою, заявами ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується дією або бездіяльністю у вигляді порушення правил несення прикордонної служби. Порушеннями правил несення прикордонної служби можуть бути визнані: а) вчинення дій, що прямо забороняються військовослужбовцю, який перебуває в прикордонному наряді (відхилення від маршруту чи залишення місця несення служби, якщо це не пов`язано з надзвичайними обставинами, вживання алкогольних напоїв, сон на посту, розкладання багаття чи демаскування себе іншим способом, безпідставне застосування зброї, самостійне відключення сигналізаційних комплексів чи окремих їх ділянок, а також їх інформаційних табло або радіолокаційних станцій, відволікання від несення служби, давання згоди на перетинання державного кордону сторонніми особами тощо); б) невиконання або неналежне виконання дій, що забезпечують охорону державного кордону (неуважний огляд місцевості, невжиття заходів до затримання порушників державного кордону або залишення без належної охорони затриманих осіб, недотримання правил застосування зброї або правил маскування тощо).

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується умислом необережністю.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, є особа, яка входить до складу прикордонного наряду, однак до протоколу не додано доказів, які б свідчили про те, що 18.07.2025 саме ОСОБА_2 входив до складу прикордонного наряду п/н «Оператор комплексу спеціальних технічних засобів» на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з охорони державного кордону України.

Крім того, кваліфікуючи його дії за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у протоколі взагалі не зазначена частина статті 172-18 КУпАП, а також не вказується на те, що діяння, які ставляться йому у провину, мали місце в умовах особливого періоду.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу, так як у ньому не наведено таких відомостей, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 будь-яких положень нормативно-правових актів, що давали б підстави для притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

При цьому, до протоколу не додано таких доказів, які б із достовірністю підтверджували те, що ОСОБА_2 під час несення прикордонної служби у складі прикордонного наряду не вів постійно спостереження в біспектральні камери відеоспостереження, зокрема відеоматеріалів, пояснень свідків - очевидців події, які перебували зі ним у наряді тошо.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні й докази, які б підтвердили факт ймовірно порушення державного кордону в межах 307 прикордонного знаку та, зокрема такі, як: рапорт, а також відеозапис з фіксацією перетину саме о 08:20 18.07.2025.

Крім того, у відповідності п.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 року №111. службове розслідування в обов`язковому порядку проводиться у разі порушення порядку та правил несення служби в прикордонному наряді.

Апеляційний суд на підтвердження свого висновку щодо відсутності належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18КУпАП, зазначає про те, що в матеріалах справи відсутній висновок службового розслідування.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Обставини, що підтверджуються показаннями (письмовими поясненнями) посадових осіб, що порушили провадження у справі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що протокол та покладені в основу постанови суду першої інстанції докази в своїй сукупності з наведених вище підстав не є належними, допустимим та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП, - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага