Справа № 336/9822/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з 08.10.2025 знаходиться справа №336/9822/25, пр.3/336/5696/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з цим, 08.10.2025 до суду надійшла справа №336/9823/25, пр.3/336/5697/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Так, протоколи про адміністративне правопорушення по зазначеним справам складені відносно однієї й тієї ж особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи зазначену обставину, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду адміністративних справ, суддя дійшла до висновку про те, що необхідно об`єднати вищезазначені справи в одне провадження.

26.09.2025 о 13-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, погрожував, висловлював словесні образи, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив пп.5 п.2 ст.3 р.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, 26.09.2025 о 14-25 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився виконувати законні вимоги співробітника поліції, а саме: продовжував поводити себе агресивно, погрожував на адресу працівників поліції погрози вбивством, при цьому тримав ліву руку під курткою, заявляючи, що має при собі пістолет, при цьому не виконував вимоги працівника поліції витягти руки вперед та показати їх, також погрожував направити на працівників поліції собаку породи «Алабай», чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.185 КУпАП.

У судові засідання по справі, призначені у справі, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення належним чином повідомлявся (засобами поштового листування, направленням смс - повідомлень та мобільного зв`язку за телефонним номером, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не сповіщав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. За змістом протоколів вказана особа неодноразово обізнана із місцем розгляду справи.

Велика палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Таким чином, суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Судом не визнано за необхідне вживати інших заходів для забезпечення явки особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, положення ст.38 КУпАП, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26.06.1992 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Так, під час розгляду справи суд наголошує, що диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення є сукупністю встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Вивчивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто, умисному вчиненні дій психологічного характеру, що полягають у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, та адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, склад якого становить злісна непокора законній вимозі поліцейського припинити протиправні дії при виконанні ним службових обов`язків.

Вина особи у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №680406 від 26.09.2025, інформаційною довідкою від 26.09.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26.09.2025; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 26.09.2025 серії АА №658057; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №682757 від 26.09.2025; протоколом АЗ №078544 про адміністративне затримання; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 15-55 год.26.09.2025 пеебував в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст.34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність особи за вчинення адміністративного правопорушення, суддею не встановлено; обставиною, що обтяжує відповідальність суддею визнається вчинення адміністративних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. В даному випадку більш серйозним є стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Під час призначення стягнення згідно з ч.2 ст.33 КУпАП суддя враховує характер, тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу порушника, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь вини, зміст форми оцінки ризиків вчинення адміністративних правопорушень, тому приходить до висновку про доцільність застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є мінімальною санкцією.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі.

Підстав для застосування положень ст.39-1 КУпАП, а саме, для направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, з урахуванням наявних матеріалів справи, винесено термінового заборонного припису, її фактичних обставин, судом не встановлено.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 39-1, 40-1, 173-2, 185, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307-308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати в одному провадженні справи про адміністративні правопорушення: №336/9822/25, пр.3/336/5696/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та №336/9823/25, пр.3/336/5697/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185КУпАП.

Визначити єдиний номер справи - №336/9822/25, пр.3/336/5697/2025.

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст..185 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень (триста сорок гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на номер рахунку: UА0008479, отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл.- 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 680,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік