ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 687/919/25

Провадження № 33/820/793/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Фіщука В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фіщука В.М. на постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 , 23.08.2025 року о 23.00 год. в с. Бережанка вул. Садова, 1 керував автомобілем «BMW X5»д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки з використанням приладу «Drager ALCOTEST 7510», тест №807, результат 0,89% проміле, та у медичному закладі КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», що підтверджується висновком №73, результат 0,63 %, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Фіщук В.М. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв?язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Захисник зазначає, що матеріали справи не містять підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Також судом не взято до уваги, той факт, що підстав для проведення поліцейськими огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 не було.

При складанні адміністративних матеріалів працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є в подальшому наслідком неправомірності проведеного огляду та недопустимості доказів.

Також, суд не звернув уваги на доводи сторони захисту про те, що на відео зафіксовано як працівники поліції при розмові скаржаться на те, що Драгер «глючить», в подальшому після підписів ОСОБА_1 було викинуто поліцейськими протокол про вчинення адміністративного правопорушення. А також не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , який як і на місці зупинки, так і в суді стверджував, що вживав безалкогольне пиво. Суд не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при

винесенні оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, в даному випадку відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі підлягає закриттю.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Фіщук В.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

ОСОБА_1 наполягав, що після участі у бойових діях мав проблеми, тому закодувався та не вживає алкоголь, в той день вживав безалкогольне пиво. Просив не позбавляти його прав керування, оскільки автомобіль є джерелом його існування, він возить людей.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі захисник Фіщук В.М. оскаржує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту статей 245, 280КУпАП вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, відповідає вимогам статей 283-284 КУпАП, справу суддею суду першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , 23.08.2025 року о 23.00 год. в с.Бережанка вул. Садова, керував автомобілем «BMW X5» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки з використанням приладу «Drager ALCOTEST 7510», тест №807, результат 0,89 проміле, та у медичному закладі КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», результат 0,63 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432411 від 24.08.2025 року (а/с 3), результатами приладу «Drager ALCOTEST 7510» тест №807, результат 0,89 проміле від 23.08.2025 року (а/с 9), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а/с 7), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння №73 від 23.08.2025 року, результат 0,63 проміле (а/с 10), відеозаписом (а/с 13).

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з апеляційною скаргою, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23серпня 2025 року не оскаржується.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В апеляційній скарзі, захисником з поміж іншого зазначається, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу.

В цій частині апеляційний суд зазначає, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу «BMW X5»,д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 стало засліплення світлом фар працівників поліції, які рухались у зустрічному напрямку.

Крім цього, доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками поліції не беруться судом до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Також суд зазначає, що у випадку незгоди водія з причинами зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 мав право, відповідно до п.2.14 д) ПДРУкраїни оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності у працівників поліції підстав для проведення огляду на стан сп`яніння зазнаю наступне.

Якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, при цьому норми КУпАП та Інструкції № 1452/735 не передбачають обов`язку поліцейського озвучити водію наявні у нього ознаки сп`яніння.

На підставі наведеного та за результатами дослідження відеозапису з бодікамер поліцейських доходжу висновку, що доводи апелянта про безпідставність вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. Встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо. Однак такі ознаки були встановлені працівником поліції та зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім того, перебування водія у стані сп`яніння підтверджено результатом його огляду та висновком лікаря.

Також звертаю увагу, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджується з наявністю запаху алкоголю, що також він визнав і під час апеляційного розгляду, що від вживання безалкогольного пива може бути запах алкоголю.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто сам факт пропозиції поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння зобов`язує останнього на вимогу працівника поліції пройти такий огляд, в інакшому випадку особа буде притягнута до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, згідно з дослідженими матеріалами справи та з врахуванням того, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки,так і у медичному закладі, доходжу висновку, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 було проведено поліцейським з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, а саме з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, матеріали відеозапису та роздруківка показників спеціального технічного засобу - приладу драгер,а також висновок лікаря №73 від 23.08.2025 долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , який як на місці зупинки, так і в медичному закладі стверджував, що вживав безалкогольне пиво, не заслуговують на увагу, оскільки огляд було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого у висновку лікаря зафіксовано вміст алкоголю у крові ОСОБА_1 0,63 проміле, що, по-перше, значно перевищує дозволену норму, а по-друге, безумовно вказує на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння є належним доказом, оскільки він був отриманий з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та іншим доказам по справі.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 476 ( 476-2015-п ) від 08.07.2015, N 888 ( 888-2015-п ) від 28.10.2015).

Доказів на спростування обставин, зазначених у Висновку КНП «Чемеровецька ЦРЛ» № 73 від 23 серпня 2025 року суду надано не було, не надано доказів оскарження ОСОБА_1 вищевказаного висновку лікаря з підстав його неповноти або неправильності, на момент апеляційного розгляду висновок не скасований, не визнано дії лікарів щодо його складання незаконними.

Стосовно доводів про застосування стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, то вони не підлягають задоволенню, оскільки стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним, тоді як відповідно до ч.4 ст.30 КУпАПпозбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, але за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, з дотриманням передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фіщука В.М.,оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фіщука В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя