П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2024р. близько 17.45год. по вул.Шептицького,143 в м.Сокаль Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 301» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Захисник Семенюк А.В. подав пояснення та клопотання про закриття провадження у справі, в яких покликався на те, що ОСОБА_1 зупинив чоловік, який представився працівником ТЦК, якому він пред`явив військово-облікові документи та чинне бронювання від мобілізації. Надалі останні покликав поліцейську, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Він звертався зі скаргами на поліцейських на лінію екстреного виклику «102». Також, він телефонував своєму адвокату, після розмови з яким зазначив поліцейській, що згоден пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння але поліцейські повідомили, що протокол вже складено.

Вважає, що ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, його незаконно утримували на місці, оскільки в нього було чинне бронювання, було порушено його право на захист, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено під час його розмови з адвокатом, не роз`яснено належним чином наслідків відмови від проходження огляду, а також в нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. З огляду на зазначене вважає, що в даному випадку відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, на думку захисника, ставлення поліцейської до ОСОБА_1 було упередженим.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію осби, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, доходжу такого висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства.

Викладені в протоколі обставини стверджуються наступними доказами:

Направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: блідість шкіри обличчя, поведінка не відповідає обставновці.

Відеозаписом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, неодноразові роз`яснення поліцейським особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлених в нього ознак наркотичного сп`яніння, порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння та наслідків відмови від такого огляду, а також відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також, на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 поводився зухвало, чіплявся до слів поліцейської, зазначав, що вказані поліцейською ознаки можуть свідчити про наявність в нього захворювання, оскільки в нього є такі захворювання. Він відмовлявся на вимогу поліцейської відкрити вікно щоб його було чути, повністю закривався в машині та ігнорував поліцейських та пояснював свою поведінку тим, що це вже не вперше його зупиняють з підстав, з якими він не погоджується.

Окрім того, поліцейський додатково роз`яснив ОСОБА_1 необхідність слідувати до закладу охорони здоров`я на автомобілі поліцейських, оскільки за наявності виявлених ознак він не може керувати транспортним засобом. Запевнив останнього, що доставлення до лікарні буде без працівників ТЦК та у випадку непідтвердження стану наркотичного сп`яніння його буде доставлено до його автомобіля, а в разі виявлення стану сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення, так само як і в разі відмови від проходження такого огляду.

Під час того, як ОСОБА_1 тривали час перебував замкнений в салоні свого автомобіля поліцейською було складено рапорт та направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, що також прослідковується з відеозапису.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Таким чином, суд розцінює пасивні дії та неоднозначні висловлювання ОСОБА_1 як відмову від проходження від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Окрім того, суд враховує, що під час проходження підготовки водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 повинен був крім іншого, вивчати тему «Основи відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Тому, він як водій повинен знати порядок огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимогу працівника поліції, який висловив підозру та ознаки перебування водія в такому стані, щодо проходження огляду на визнання стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що вину останнього доведено повністю та в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вчинення правопорушення в період дії особливого правового режиму воєнного стану, що обтяжує відповідальність, вважаю, за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню правопорушень.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович