Справа № 553/4306/25
Провадження № 3/553/1032/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.11.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., за участю секретаря судових засідань - Макаренка Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності протягом року, зокрема, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Київського районного суду міста Полтави від 16.07.2025, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

08.10.2025, о 12:57 год., в м. Полтаві, по вул. Небесної Сотні, 91, ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі постанови від 07.06.2025 серія ЕНА № 4914382, діючи на порушення вимог ст. 15 Закону України "Про дорожній рух", повторно протягом року, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

08.10.2025, о 12:57 год., по вул. Небесної Сотні, 91, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на порушення вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 , який рухався по вул. Небесної Сотні, в крайній лівій смузі в напрямку вул. Миру. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Окрім того, 08.10.2025, о 12:57 год., по вул. Небесної Сотні, 91, ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Київського районного суду міста Полтави від 16.07.2025, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, діючи на порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Постановою Подільського районного суду міста Полтави від 21.11.2025 адміністративні матеріали № 553/4306/25 (провадження № 3/553/1032/2025) стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, № 553/4308/25 (провадження № 3/553/1034/2025) стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 553/4388/25 (провадження № 3/553/1060/2025) стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав повністю. Стосовно складення протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зазначив, що вину не визнає, оскільки працівники поліції його шантажували і тому він відмовився проходити огляд. Стосовно складення протоколу за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначив, що вину не визнає.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 08.10.2025, близько 12:57 год., він рухався по вул. Небесної Сотні, 91, в м. Полтаві, в крайній лівій смузі. Водій автомобіля Volkswagen здійснив різке перестроювання з правої смуги в ліву та здійснив зіткнення з його автомобілем, удар відбувся в передню праву частину його автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про таке.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідальність за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене особою повторно протягом року.

Вина ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 2 статті 130 та частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 08.10.2025 серії ЕПР1 № 477336, серії ЕПР1 № 477306 та серія ЕПР1 № 477251, в яких викладено обставини правопорушень;

- даними карток обліку адміністративних правопорушень від 08.10.2025;

- даними схеми місця ДТП, яка сталася 08.10.2025 о 12:57 год. в м. Полтаві, вул. Небесної Сотні, 91, на схемі зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, та зафіксовані механічні пошкодження. Зауваження до схеми місця ДТП з боку водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надійшли;

- письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 08.10.2025 щодо обставин ДТП;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 08.10.2025 про обставини ДТП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 08.10.2025 про обставини ДТП;

- рапортом слідчого відділення розслідувань злочинів у сфері транспорту СВ ПРУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Шульги Є. від 08.10.2025 про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ККУ за повідомленням про ДТП з травмованими, що мало місце 08.10.2025, близько 13:00 год. за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 91;

- постановою інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Шаповала Р.В. від 07.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- постановою Київського районного суду міста Полтави від 16.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- довідками ВАП УПП в Полтавській області ДПП про те, що згідно інформації з Єдиного Державного реєстру МВС України ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 09.06.1998 категорії В, С, згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 27.07.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідно до ст. 317-1 КУпАП строк позбавлення скінчився, однак ОСОБА_1 після закінчення терміну позбавлення відповідно до вимог постанови КМУ № 340 не набув права на керування транспортними засобами;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 08.10.2025 о 16 год. 25 хв.;

- даними CD-дисків з відеофайлами.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису, зафіксованого на бодікамеру поліцейського, судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Версію ОСОБА_1 щодо його шантажу працівниками поліції, суд оцінює критично, як таку, що спрямована на уникнення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки така версія повністю спростовується наявними в цій справі доказами.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У силу п. 10.1 ПДР на водія покладений обов`язок перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.4 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.4 ПДР, згідно якого перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Таким чином, під час зміни напрямку руху, тобто здійснення повороту ліворуч, водій ОСОБА_1 мав завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині та переконатись, що дії, які він має намір вчинити, не створять небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи.

Суд критично ставиться до пояснень водія ОСОБА_1 наданим в суді в тій частині, що він впевнився в безпечності маневру, та мав можливість безпечно завершити маневр, адже це спростовується самою подією що сталася.

З врахуванням викладеного, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачено відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене особою повторно протягом року, за що передбачено відповідальність частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та склад відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року, за що передбачено відповідальність частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

За приписами частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи конкретні обставини правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, на ОСОБА_1 накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавлення права керування транспортними засобами та без застосування додаткового альтернативного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу та стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що 16.07.2025 постановою Київського районного суду міста Полтави, яка набрала законної сили 29.07.2025, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, при цьому ОСОБА_1 не відбув частину стягнення, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців 8 (вісім) днів та без застосування додаткового альтернативного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 30, 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення:

- за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.;

- за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю 8 (вісім) місяців 8 (вісім) днів, накладеного згідно постанови Київського районного суду міста Полтави від 16.07.2025 у справі № 552/4825/25, та визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців 8 (вісім) днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складено 01.12.2025.

Суддя Ю.М. Подмаркова