Справа № 162/944/25 Провадження №33/802/788/25 Головуючий у 1 інстанції:Глинянчук В. Д.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника Круковця М.В. - Пасевича О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Пасевича Олександра Петровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , учня Любешівського технічного фахового коледжу ЛНТУ, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любешівського районного суду Волинської області від 21.10.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України, і на підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він всупереч п.2.1 Правил дорожнього руху о 22 годині 13 хвилин 0.09.2025 року по вулиці Береговій у селищі Любешів Камінь-Каширського району Волинської області, не маючи права керування таким транспортним засобом, керував мотоциклом «Лонцін», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також, о 22 годині 13 хвилин 05.09.2025 року по вулиці Незалежності у селищі Любешів Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи мотоциклом «Лонцін», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мовлення, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Окрім цього, всупереч п.9.2 (б) Правил дорожнього руху о 22 годині 13 хвилин 05.09.2025 року по вулиці Береговій у селі Зарудчі Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи мотоциклом «Лонцін», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Справи за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 в суді об`єднано в одне провадження (а.с.31-32).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Пасевич О.П. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову судді такою, що не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Вказує на те, що ОСОБА_1 на час складання протоколів про адміністративні правопорушення та на даний час є неповнолітнім. А тому для забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника, що не було зроблено працівниками поліції.

Підтвердженням цих обставин є відеозапис, з якого видно, що при зупинці ОСОБА_1 , пропонування йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, опитування, огляду його предметів, їх фотографування без його дозволу, складання відносно нього процесуальних документів його батьків присутніх не було і ніхто їх на місце подій не викликав, тим більше про це і не повідомляв.

При телефонній розмові ОСОБА_1 , особа, яка склала протоколи відносно нього, нічим не підтвердила і не переконалася, що він спілкувався із своєю мамою. Разом з цим, жодним нормативно-правовим актом не передбачено і не надано право поліцейському проводити процесуальні дії із неповнолітніми особами в присутності їхзаконних представників за допомогою телефонної розмови.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що уповноважена особа, яка складала протоколи про адміністративні правопорушення, не ознайомила неповнолітню особу зі спеціальним правом, визначеним у ст.270 КпАП України.

Крім того, як убачається із зазначених протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні трьох різних правопорушень, вчинених в один і той же час але в різних місцях, що виключає склад будь якого з цих правопорушень в його діях.

Таким чином, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративнихправопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КпАП України, за відсутності допустимих доказів обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Просить постанову Любешівського районного суду Волинської області від 21.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КпАП України скасувати, а провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України (а.с.39-41).

В судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законного представникп ОСОБА_2 ,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Пасевича О.П., який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом письмовими доказами.

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими немає.

Апеляційний суд зазначає, що поліцейськими дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що працівники поліції при зупинці ОСОБА_1 , пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли не у спосіб, передбачений законодавством, оскільки це повністю спростовується відеозаписом, який підтверджує, що працівники поліції діяли цілком у законний спосіб.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Такими чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі і наведені ним в ході розгляду справи апеляційним судом щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Доводи, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, а також надані ним під час розгляду справи апеляційним судом, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Пасевича Олександра Петровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.