ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2025 о 10 год 50 хв у м. Київ, вул. Василя Липківського, 29, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога КНП «КМКЛ №10», висновок лікаря № 004636.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у вчиненому правопорушення не визнав та зазначив, що 09.09.2025 о 09:10 йому зателефонував його син та попросив привезти до школи спортивний одяг. Оскільки напередодні він був на дні народженні своєї похресниці, керувати власним транспортним засобом особисто не наважився та попросив свого батька ОСОБА_2 підвезти його до школи №115. По причині того, що вул. Василя Липківського, у місті Києві, поруч школи, обладнана смугою для громадського транспорту та велосипедною доріжкою, батько зупинився саме на цих двох смугах, бо місць для паркування поруч зі школою немає. Поки він пішов віддавати охороні школи спортивний одяг, його батько вирішив піти до супермаркету «Мегамаркет», який знаходився поруч. Після повернення до автомобіля він побачив патрульну машину поліції з ввімкненими червоними та синіми маячками, яка заблокувала виїзд автомобілю. Погодившись з тим, що автомобіль «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , належить йому та припаркований з порушенням ПДР, він повідомив працівникам поліції про те, що не керував даним транспортним засобом, однак отримав постанову про порушення ПДР щодо неправильного паркування. Після чого, інспектор поліції запропонував йому пройти тест на вміст алкоголю в організмі, на що він погодився. Оскільки напередодні він перебував на дні народженні, прилад показав залишки алкоголю в організмі 1,64 % проміле, після чого він погодився проїхати в наркологічний диспансер для підтвердження показників приладів. Перебуваючи з високим артеріальним тиском та в нервовому стані, впродовж спілкування зі співробітниками поліції, він залишив ключ від власного автомобіля у охорони школи №115, оскільки не хотів турбувати свого батька. Він був впевнений в тому, що працівники патрульної поліції бачили, що він не міг бути за кермом автомобіля, тому і зайняв з самого початку позицію, що він не водій транспортного засобу.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Перепилиця О.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та підтримав вказане клопотання у судовому засіданні. Клопотання обґрунтоване тим, що ключовою та основною обставиною притягнення особи ОСОБА_1 до відповідальності є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чого по факту обставин наданих патрульною поліцію доказів не було та не підтверджено належним чином, оскільки інспектором поліції було встановлено тільки факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , однак у справі відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 .

У судовому засіданні 27.11.2025 року, за клопотанням захисника, допитано свідка ОСОБА_3 , який є працівником Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Свідок повідомив, що 09 вересня 2025 року під час патрулювання разом із напарником виявили транспортний засіб «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , припаркований з порушенням Правил дорожнього руху - на відстані менш ніж 10 метрів від прилеглої території та пішохідного переходу. Через деякий час до транспортного засобу підійшов водій, який пояснив, що відносив спортивну форму дитині до школи. Після вказівки на порушення ПДР щодо нього було складено постанову. У ході спілкування працівниками поліції було виявлено в останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу. Водій спочатку погодився на проведення огляду, однак з результатом не погодився та попросив проїхати до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога. Свідок також зазначив, що водій повідомив про фактичне керування транспортним засобом, а також вказав маршрут свого руху. Надалі працівники поліції намагалися витребувати записи з камер відеоспостереження міста Києва, однак відповідне відео не збереглося.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Перепилиці О.В., свідка, дослідивши картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.1), протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №448384 від 09.09.2025 року (а.с.2); результат приладу «Alkotest 7510», прилад «ARMF-0332» (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних записів (а.с.5); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004636 від 09.09.2025, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,20 %) (а.с.6), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5681155 від 09.09.2025 (а.с.7), реєстраційну картку транспортного засобу (а.с. 8), відеозаписи з нагрудних БК 473430, 472511, 473638, клопотання захисника про закриття провадження у справі та надані останнім документи, суд дійшов наступних висновків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до вимог ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.9 (а) ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 09.09.2025 о 10 год 50 хв у м. Київ, вул. Василя Липківського, 29, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога КНП «КМКЛ №10», висновок лікаря № 004636, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні наступних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №448384 від 09.09.2025 року (а.с.2);

- результатами приладу «Alkotest 7510», прилад «ARMF-0332» (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних записів (а.с.5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004636 від 09.09.2025, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,20 %) (а.с.6),

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5681155 від 09.09.2025 (а.с.7),

- реєстраційною карткою транспортного засобу «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.8),

- відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 09.09.2025, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Надані суду відеозаписи від 09.09.2025 року фіксують, що о 10:29 працівники патрульної поліції підходять до ОСОБА_1 та повідомляють йому про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки транспортний засіб «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , припаркований на відстані менш ніж 10 метрів від прилеглої території та пішохідного переходу. На запитання поліцейського ОСОБА_1 підтверджує, що є власником автомобіля, який він залишив у такому положенні, оскільки зайшов до школи передати дитині спортивну форму, та визнає факт вчинення порушення. О 10:30 працівники поліції запитують, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що він відповідає заперечно та погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. О 10:33 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, після чого ОСОБА_1 повторно погоджується пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest 7510». У подальшому на відеозаписі зафіксовано складання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП (серія ЕНА №5681155 від 09.09.2025). О 10:51 інший екіпаж поліції доставляє газоаналізатор, патрульний перевіряє мундштук на герметичність, та о 10:52 ОСОБА_1 здійснює першу спробу продувки, під час якої на запитання поліцейських повідомляє, що рухався з дому по вул. Солом`янській. Перша та друга спроби виявилися невдалими, тому о 10:54 проводиться третя спроба, за результатом якої прилад «Alkotest 7510» фіксує показник 1,64 проміле. О 10:55 ОСОБА_1 запитують про згоду з результатом огляду, однак він не погоджується та наполягає на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога. При цьому зазначає, що бажає перепаркувати транспортний засіб, але працівники поліції повідомляють йому про відсторонення від керування у зв`язку з наявністю ознак алкогольного сп`яніння. Об 11:02 ОСОБА_1 сідає в службовий автомобіль поліції та разом з патрульними вирушає до медичного закладу. О 12:07 він заходить до кабінету лікаря-нарколога, який проводить клінічний огляд (перевірка зіниць, вимірювання артеріального тиску, тест на координацію - поза Ромберга). О 12:26 ОСОБА_1 продуває спеціальний технічний прилад у медичному закладі, який показує позитивний результат - 1,20 ‰. Після цього лікар заповнює медичну документацію, працівники патрульної поліції роз`яснюють ОСОБА_1 його права та складають протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи доводи захисника Перепилиці О.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Суд критично оцінює доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника Перепилиці О.В. з приводу того, що керування транспортним засобом здійснював батько ОСОБА_1 , виходячи з наступного. У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують перебування саме ОСОБА_1 у статусі водія з моменту виявлення правопорушення: його власні пояснення під час фіксації адміністративного правопорушення та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому ОСОБА_1 особисто вказав маршрут руху транспортного засобу, що є характерним для особи, яка здійснювала керування. Крім того, допитаний у судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_3 також підтвердив факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зазначивши, що останній повідомив маршрут свого руху та підтвердив, що саме ОСОБА_1 підійшов до автомобіля та повідомив про власні дії щодо його залишення в порушення правил ПДР.

Крім того, патрульними поліцейськими відносно ОСОБА_1 як водія транспортного засобу було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5681155 від 09.09.2025 за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначена постанова ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувалася. Суд також бере до уваги, що ключі від автомобіля знаходилися у ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням того, що інших осіб біля автомобіля на місці події не встановлено, ОСОБА_1 особисто повідомляв про керування транспортним засобом, суд дійшов до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним під час судового розгляду. Жодних інших доказів, які б підтверджували керування транспортним засобом іншою особою (зокрема батьком), суду не надано.

Отже, доводи захисника щодо відсутності керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд оцінює критично та відхиляє як необґрунтовані.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 порушивши вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.33, 34,35, 40-1, 130, 283-285, 287, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Я.В. Кравченко