Справа № 462/8055/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 28.09.2025 близько 13.50 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме нецензурно висловлювався в її сторону, ображав її, погрожував та шарпав за руки, що не спричинило тілесних ушкоджень, однак завдано шкоду психічному здоров`ю, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, визначене ст. 173-2 КУпАП та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому заперечив, вказав, що конфлікт із дружиною 28.09.2025 дійсно мав місце, але спровокувала конфліктну ситуацію саме дружина. Пояснив, що у них напружені сімейні відносини протягом тривалого часу, на даний час триває судове провадження з приводу розірвання шлюбу. Оскільки вони проживають окремо, 28.09.2025 він приїхав до дітей, щоб передати зимові речі для них та дружини, конфлікт виник з приводу того, що дружина, перегородила дорогу, зупинившись просто перед його автомобілем, не дозволяючи зайти в квартиру, занести речі та побачитись з дітьми.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 988325 від 15.10.2025, електронним рапортом реєстрації повідомлення зі служби 102 від 28.09.2025, копією письмової заяви ОСОБА_2 від 28.09.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.09.2025, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.10.2025, копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.07.2025.

Зібраних матеріалів справи ОСОБА_1 не спростовано, будь-яких належних та допустимих доказів на обґрунтування своєї позиції суду не представлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/8055/25.

Суддя Б.М. Гедз