Справа № 352/1962/25
Провадження № 33/4808/772/25
Категорія ч. 4 ст.127 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ОЛІЙНИК М. Ю.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Остапчук Б.М., адвоката Устінського А.М., розглянув справу за апеляційною скаргою захисника Устінського А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду від 28.10.2025

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Суд визнав ОСОБА_1 винним за ч. 4 ст. 127 КУпАП, піддав штрафу 850 грн.

1.2. 14.08.2025 о 20:00 год в с. Хом`яківка по вул. Грушевського, ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини у невстановленому місці, поза межами пішохідного переходу, безпосередньо перед автомобілем БМВ (н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 , що наближався до нього, чим створив аварійну обстановку для водія ОСОБА_2 , який уникаючи наїзду на пішохода вчинив ДТП, здійснивши наїзд на електроопору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.14.а, п. 4.14.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 127 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

2.1. Оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд повно і об`єктивно не з`ясував всіх обставин справи.

2.2. Суд притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутності будь-яких доказів доказів раптового виходу/вибігання ОСОБА_1 на дорогу, як і виходу без перевірки безпечності. Крім того, свідків ДТП немає, відеозаписів чи інших доказів теж.

2.3. Суд поклався виключно на пояснення водія ОСОБА_2 , який є зацікавленою особою, та проігнорував відсутність переконливих доказів, що виключали б будь-яке інше розумне пояснення події.

2.4. Незважаючи на гальмівний шлях 19 метрів, водій авто врізався в бетонний стовп поваливши його та суттєво пошкодивши автомобіль. А за цей час, ОСОБА_1 , який нібито раптово перебігав дорогу, навіть не встиг подолати 7,6 метрів дороги.

2.5. Суд помилково поклав у вину схему місця ДТП, оскільки, постановою Тисменицького районного суду від 06.10.2025 щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, схему місця ДТП визнано недопустимим доказом через розбіжності та недоліки у її складанні.

2.6. Висновок суду про підтвердження вини показаннями потерпілого ОСОБА_2 є помилковим, оскільки особа потерпілого, який брав участь у засіданні через відеоконференцзв`язок, не була встановлена судом першої інстанції у передбачений законодавством спосіб, що є грубим порушенням.

Просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

3. Провадження в апеляційному суді.

Апелянт в судове засідання не з`явився, адвокат зазначив, що його клієнт похилого віку, хворіє і тому клопотав про розгляд справи за його відсутності. Щодо апеляційної скарги пояснив, що його клієнт переходив дорогу з велосипедом у дозволеному місці, оскільки на тому відрізку шляху немає розділювальної лінії. Заборона переходу поза переходом згідно з п. 4.14 г ПДР стосується тільки таких випадків. Також указав, що в ДТП є вина водія, оскільки незважаючи на 19 м гальмівного шляху автомобіль не зупинився, а врізався в електроопору. Це свідчення перевищення швидкості. У справі відсутні будь-які інші докази порушення ПДР з боку Апелянта, крім пояснень потерпілого ОСОБА_2 .

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно з п. 4.14 ПДР України, пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Установлено та не заперечується, що Апелянт переходив дорогу в той час, коли по ній рухався автомобіль потерпілого.

Установлено і не заперечується, що Апелянт створив перешкоду для руху автомобіля - аварійну обстановку. На це вказують як пояснення сторін, які суд поклав в основу рішення, так і наявність гальмівного шляху і зафіксовані в протоколі та схемі дані про ДТП.

Висновок суду про невиконання Апелянтом вимог п.п. а та б п. 4.14 ПДР відповідає доказам справи. Апелянт раптово для потерпілого вийшов на проїзну частину дороги, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Водночас слушними є доводи апеляції про те, що не можна у вину поставити невиконання п.п. г п. 4.14 ПДР, оскільки перехід поза пішохідним переходом заборонений у разі, якщо є розділювальна смуга.

Дані про наявність такої смуги відсутні, а отже це порушення не можна поставити Апелянту у вину. Заборони для переходу дороги не було.

Апелянт невірно оцінив обстановку на дорозі, рівень небезпечності своїх дій для інших учасників руху.

Це, попри правильно встановлені судом першої інстанції факти невиконання Апелянтом вимог п.п. а, б п. 4.14 ПДР, вказує на відсутність грубого порушення ПДР (перехід у невстановленому місці) і, відповідно, малозначність скоєного адміністративного правопорушення, яке судом першої інстанції вірно кваліфіковане за ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Тому є підстави для зміни постанови суду, звільнення Апелянта від відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн на підставі ст. 22 КУпАП та обмеження усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Устінського А.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тисменицького районного суду від 28.10.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 127 КУпАП - змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та обмежитись усним зауваженням.

Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв