Справа № 720/682/25
Провадження № 3/720/244/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року близько 19 години 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E 250D», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Польовій, 27 в с. Рингач Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в передбаченому чинним законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 13 березня 2025 року він був тверезим під час керування транспортним засобом, а відмовився від огляду у зв`язку із тим, що поспішав додому.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 176509 від 13 березня 2025 року вбачається, що 13 березня 2025 року близько 19 години 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E 250D», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Польовій, 27 в с. Рингач Чернівецького району Чернівецької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що останній дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження тестування на стан наркотичного сп`яніння (час відеозапису 01:53 по 02:00).

Окрім того, до матеріалів справи, в підтвердження вини ОСОБА_1 щодо відмови останнього від проходження тестування на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, також додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичної установи, зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_1 після того, як його зупинили працівники поліції, відмовився від проходження будь-яких тестувань на стан сп`яніння.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилась поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер поліцейських, а також з матеріалів справи в цілому слідує, що ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом та не забажав їхати в лікарню для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення щодо факту відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та будь-які зауваження до нього не заявив.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Досліджені докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.