Номер провадження: 33/813/1504/25
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника особи, яка притягується до відповідальності, Кучеренка Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 03 червня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.06.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 04.06.2024 о 09:45 за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул. Артилерійська, біля буд. 3, керував транспортним засобом «TOYOTA CARINA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду у спеціалізованому медзакладі відмовився.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник Кучеренко Г.А. в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 03.06.2025 і закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування скарги представник зазначив, що:

1) При розгляді даної справи судом першої інстанції грубо порушені норми процесуального права з метою вирішення справи до закінчення строку притягнення особи до відповідальності:

- зокрема в порушення вимог ст.277-2 КУпАП суд несвоєчасно сповістив особу, яка притягається до відповідальності, та його представника про місце та час розгляду справи;

- оскаржена постанова прийнята у відсутність особи, яка притягається до відповідальності, та її представника, які належним чином не були повідомлені про час та дату розгляду справи, чим створено штучні перешкоди доступу до правосуддя, не враховуючи наявність заяви про відкладення розгляду справи та про відвід судді Циб І.В. з підстав несвоєчасного повідомлення учасника справи;

- на час прийняття оспорюваної постанови залишились не вирішеними дві заяви про відвід судді Циб І.В. Тому справа розглянута незаконним складом суду. Суддя Циб І.В., маючи заяву про її відвід, не мала права розглядати дану справу до вирішення відводу іншим суддею.;

- при розгляді справи суддею проявлено явний обвинувальний ухил;

2) Щодо суті звинувачення ОСОБА_1 зазначив, що:

- судом не враховано, що ОСОБА_1 на місці зупинки не відмовлявся від проходження огляду. Факту відмови на відео поліцією не зафіксовано;

- з аналізу Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008, за №1103 та ст.266 КУпАП випливає чіткий висновок про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується поліцейським саме в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, що нівелює притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП;

-при відмові водія їхати до закладу охорони здоров`я за направленням поліцейського, він має бути затриманий поліцейським в порядку ст.261 КУпАП, як особа, яка загрожує безпеці дорожнього руху, як керуюча транспортним засобом у стані сп`яніння. До протоколу не додано протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 , що свідчить про те, що поліція не затримувала його для примусової доставки до закладу охорони здоров`я, що свідчить про порушення поліцією вимог ст.261 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376;

-відео з бодікамери поліції оглянуто судом в засіданні без участі учасників справи, викликає багато сумнівів, які за ст.62 Конституції тлумачяться на користь ОСОБА_1 . При цьому відео триває 1:45 год, час розгляду справи судом невідомий, але призначена на 13:00 і вже о 15:00 отримано повний текст мотивованого рішення на 7 аркушах, що свідчить про виготовлення його тексту заздалегідь, а не в судовому засіданні;

- суд безпідставно прийняв протокол про адміністративне правопорушення як належний доказ у справі, не врахувавши відсутність у його змісті відмітки про роз`яснення особі її прав, яка передбачена законом. Відсутність вказаної відмітки свідчить, що особі, щодо якої складено протокол, поліція в порушення норм закону, її права не роз`яснювало взагалі, що є порушенням її права на захист і невідповідність змісту цього протоколу вимогам ст.256 КУпАП;

- твердження суду про те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, є хибним, з огляду на положення ст.251 КУпАП, що свідчить про чіткий обвинувальний ухил судді при вирішенні даної справи;

- при розгляді справи суд допустив однобічність її розгляду, умисно перекрутив докази, які викликають сумніви в їх достовірності, прийнявши їх за достовірні та належні; безпідставно відхилив пояснення учасника справи, зазначивши, що вони є спробою ухилитися від відповідальності, а не позицію захисту за законом. Крім того, в постанові чітко зазначив про витікання строку притягнення, що є підставою, на думку суду, про притягнення до відповідальності, не дивлячись на побудовану за законом лінію захисту.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги представник Кучеренко Г.А. в інтересах ОСОБА_1 , крім аналізу порядку фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, який викладений ним в апеляційній скарзі, зазначив про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також зазначив, що аналогічні дії ОСОБА_1 вже були предметом розгляду Одеського апеляційного суду і постановою від 26.02.2025 справа №947/31067/24 закрита на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з постановленням окремої ухвали на адресу Управління патрульної поліції в Одеській області. Також зазначив, що з наявного у справі відеозапису не вбачається момент зупинки ОСОБА_1 поліцією та наголошення причини зупинки у відповідності до положень ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Посилався на позицію Верховного Суду у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, що з матеріалів справи не вбачається, що водій допустив будь-яке порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, представником Кучеренко Г.А. заявлено клопотання про винесення по даній справі окремих ухвал щодо дій судді Приморського районного суду м.Одеси Циб І.В. з приводу допущених нею грубих порушень норм процесуального законодавства при розгляді даної справи та поліцейських при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Кучеренко Г.А. в інтересах ОСОБА_1 підтримав заявлені клопотання, доводи та вимоги апеляційної скарги. ОСОБА_1 , будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 17.11.2025 не з`явився, поважність причини неявки суду не повідомив, що з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, з урахуванням участі у судовому засіданні представника в його інтересах.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

03.07.2025 справа отримана Одеським апеляційним судом.

03.07.2025 автоматизованим розподілом справи визначено склад суду -головуючий суддя Артеменко І.А.

Справа призначена до розгляду на 21.07.2025, про що повідомлено представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 21.07.2025 представником ОСОБА_2 надані пояснення по суті справи, оглянуто відеозапис, досліджені матеріали справи та оголошено перерву до 25.08.2025 до 11:00 год, у зв`язку з задоволенням клопотання представника ОСОБА_2 про витребування з Приморського районного суду м.Одеси інформації щодо розгляду заяви про відвід (постанова суду від 21.07.2025).

25.08.2025 в судовому засіданні представником Кучеренко Г.А. у зв`язку з ненадходженням від місцевого суду запитуваної інформації, за клопотанням представника ОСОБА_2 оголошено перерву до 15.09.2025.

15.09.2025 в судовому засіданні представник Кучеренко Г.А. ознайомився з наданою місцевим судом інформацією на виконання постанови суду від 21.07.2025 та заявив суду інші клопотання про витребування з місцевого суду даних, на задоволенні яких наполягав. Вказані клопотання були судом задоволені протокольною постановою, у зв`язку з чим оголошена перерва до 20.10.2025.

18.09.2025 представник ОСОБА_2 скерував до суду заяву про відвід судді Артеменка І.А.

В той же день (18.09.2025) справу передано на автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду для розгляду заяви про відвід. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 визначено для розгляду заяви про відвід склад суду -головуючий суддя Лозко Ю.П.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про відвід судді Артеменка І.А., у зв`язку з її необґрунтованістю.

20.10.2025 представник ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, надавши суду клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неприбуттям 20.10.2025 в судове засідання ОСОБА_1 та його представника Кучеренка Г.А., який надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладений на 17.11.2025. Фіксування за допомогою технічних засобів судового засідання не здійснювалось, про що складена довідка секретаря судового засідання від 20.10.2025.

В той же день (20.10.2025) представником Кучеренко Г.А. на електронну адресу суду скерована друга заява про відвід судді Артеменка І.А.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 для розгляду вказаної заяви про відвід визначено склад суду головуючий суддя Лозко Ю.П.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про відвід судді Артеменка І.А. з підстав, що наведені у заяві обставини для відводу не охоплюються змістом п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

13.11.2025 в 15:35 представник Кучеренко Г.А. скерував на електронну адресу суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, яка за резолюцією головуючого судді передана відповідальному працівнику апарату Одеського апеляційного суду з метою забезпечення ознайомлення представника з матеріалами справи, про що останній був повідомлений, але до судового засідання, призначеного на 10.00 год 17.11.2025, не з`явився для ознайомлення, про що складено відповідний акт.

14.11.2025 представник Кучеренко Г.А. втретє звернувся до суду із заявою про відвід судді Артеменка І.А., яка постановою Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 залишена без розгляду на підставі п.4 ст.81 КПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №814420 від 04.06.2024, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 04.06.2024 о 09:45 за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул. Артилерійська, біля буд. 3, керував транспортним засобом «TOYOTA CARINA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду у спеціалізованому медзакладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.Вказаний протокол підписаний поліцейським, який його складав, та особою, яка притягається до відповідальності, з наданням власних письмових пояснень по суті порушення такого змісту: «З висновком патрульних стосовно ознак наркотичного сп`яніння не згоден»;

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано зупинення поліцейськими транспортного засобу, як згодом було встановлено під керуванням ОСОБА_1 , за порушення Правил дорожнього руху не виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», за що на місці зупинки поліцейськими згодом була винесена у відношенні ОСОБА_1 відповідна постанова за ч.1 ст.122 КУпАП, яка вручена ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, поліцейським виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим неодноразово запропоновано водію проїхати до медзакладу для проходження у встановленому порядку медичного огляду, на що ОСОБА_1 , повідомивши про вживання ним протитуберкульозних препаратів, висловлював бажання пройти огляд на місці зупинки та відмовився їхати до медзакладу, на що поліцейський повідомив про неможливість проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та про розцінювання такої поведінки водія як відмову від проходження огляду, на що ОСОБА_1 погодився та висловив однозначну відмову від проходження огляду (відео з бодікамери 471719, час 09:48:14-09:48:20, 09:48:25-9:48:35 та 09:49:38-09:49:55). Поліцейським роз`яснено наслідки такої відмови та повідомлено про складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 роз`яснено поліцейським права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (відео з БК 473677, час 09:56:25 09:56:53). Складено адмінматеріали, ознайомлено водія з протоколом про адміністративне правопорушення, надано водієм власних письмових пояснень, вручено водію копію протоколу та відсторонено водія від керування транспортним засобом;

- направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я від 04.06.2024, в якому зазначені виявлені поліцейським ознаки сп`яніння та факт відмови водія від проходження огляду;

- довідками про отримання посвідчення водія та відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, якими підтверджується статус водія та відповідна кваліфікація за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (ч.2 ст.14). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци 2,4 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст. 52 цього Закону).

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, ПДР та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до підпункту «а» п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і ПДР, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

За змістом ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Відповідно до пункту 4 розділу I Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І цієї Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції № 1452/735 та пунктом 3 Порядку № 1103 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом (пункт 1 розділу II Інструкції № 1452/735). При цьому пункт 3 розділу І Інструкції № 1452/735 визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735).

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 визначено, що в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє зазначену особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, аналіз наведеного свідчить, що саме у випадку алкогольного сп`яніння передбачений огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане також підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 - «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів», який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Тому приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735. Тобто поліцейський не проводить огляду на стан таких різновидів сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Приписи статті 266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного зв`язку з наведеними вище приписами Порядку № 1103 й Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте згідно із ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, приписи розділу II Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу застосовуються лише до процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не застосовуються. На це вказує і пункт 12 розділу II Інструкції № 1452/735, відповідно до якого в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливого знаходження водія у стані наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану - в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі.

Тому погодження водія, у якого поліцейськими виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, на проходження огляду на місці зупинки не ґрунтується на відповідній правовій основі.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що діючим законодавством встановлено обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що у виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . Наявними відеозаписами зафіксовано факт відмови водія транспортного засобу від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (відео з бодікамери 471719 час 09:48:14-09:48:20, 09:48:25-9:48:35 та 09:49:38-09:49:55), що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.

Оглянуті відеозаписи дають можливість встановити їх узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає їх як належний та допустимий доказ у справі. При цьому, слід відмітити, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, відповідають вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

Доводи апеляційної скарги, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується поліцейським саме в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, та, що при відмові водія їхати до закладу охорони здоров`я за направленням поліцейського, він має бути затриманий поліцейським в порядку ст.261 КУпАП, як особа, яка загрожує безпеці дорожнього руху, як керуюча транспортним засобом у стані сп`яніння, - ґрунтуються на власному помилковому аналізі правових норм, зробленим представником.

Так, за положеннями пунктів 6,7,8 Порядку №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п.6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

У п.6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, містять аналогічні п.8 Порядку №1103 положення.

Аналіз вказаних положень свідчить, що поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення у разі відмови водія від проведення огляду, який за законом повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. Позиція сторони захисту щодо затримання поліцейськими водія з метою доставки в медзаклад, де може бути зафіксована його відмова від проходження огляду, є помилковою.

Слід зазначити, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, у разі висловлення останнім згоди на проведення такого огляду, а у разі відмови водія від проведення такого огляду поліцейський на місці події складає протокол про адміністративне правопорушення.

В діючому законодавстві відсутня правова норма, яка б зобов`язувала поліцейського примусово доставляти водія, у якого виявлені ознаки сп`яніння, до медичного закладу з метою фіксації факту відмови від проходження огляду. Процедура побудована на принципі добровільності та фіксації вже існуючого правопорушення (відмови) на місці події.

Відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння це вже завершене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Факт відмови є самостійним та завершеним адміністративним правопорушенням, яке поліцейський фіксує на місці зупинки (в протоколі та за допомогою технічних засобів). Отже для фіксації відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не потрібно спеціалізований медичний заклад чи лікар-нарколог; достатньо дотримання встановленої процедури поліцейським.

Стаття 260 КУпАП регламентує заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення (включаючи адміністративне затримання), які можуть бути застосовані лише у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення. При цьому, вказана норма не містить положення, яке б дозволяло примусову доставку водія до медзакладу для фіксації відмови від проходження огляду.

Крім того, слід зазначити, що примусова доставка громадянина до медичного закладу без його згоди або без прямої норми закону, якої не існує в цьому контексті, розцінюватиметься як незаконне затримання. В той час як правова система України захищає людину від безпідставного примусу до будь-яких дій з боку держави, що виходять за межі закону.

Таким чином, поліцейський, отримавши від водія транспортного засобу відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, зобов`язаний діяти в рамках встановленої процедури: зафіксувати відмову належним чином (відеозапис, у разі відсутності якого - свідки) і скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП без примусової доставки водія до медзакладу.

З урахуванням обставин справи та наведених правових норм, у поліцейських не було підстав для застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного затримання, передбаченого ст.261 КУпАП.

Посилання представника ОСОБА_2 на Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376, не приймається до уваги судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що відповідно до п.1 розділу І вказаної інструкції вона встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

В той час як процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Доводи представника ОСОБА_2 щодо законності причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків місцевого суду. Вказаним доводам суд першої інстанції надав належну оцінку.

Насамперед, слід зазначити, що підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту відмови особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Як вбачається з оглянутих судом апеляційної інстанції відеозаписів, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими за невиконання водієм вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», внаслідок чого на водія була складена постанова за ч.1 ст.122 КУпАП, копію якої він отримав під розпис.

Відтак, наведене свідчить, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була проведена поліцейськими на підставі п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Національну поліцію» (порушення водієм Правил дорожнього руху).

Посилання представника ОСОБА_2 на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи. Так, справа № 686/11314/17 розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У справі, що наразі переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейського з його зупинки. Отже правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.03.2019 (справа №686/11314/17) стосується абсолютно іншої правої ситуації.

Посилання захисника на постанову Одеського апеляційного суду від 26.02.1015 у справі № 947/31067/24 не має преюдиційого значення для суду під час розгляду цієї справи.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, оскільки не містить відмітки про роз`яснення особі її прав, спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №814420 від 04.06.2024, який складений в письмовій формі відповідно до вимог ст.254 КУпАП та у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Зокрема у відповідній графі протоколу зазначено, що гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбаченні ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи Приморським районним судом м.Одеси, про що ОСОБА_1 розписався.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав спростовуються вказаним протоколом, в якому міститься підпис ОСОБА_1 , а також наявними відеозаписами, оглянутими в судовому засіданні (відео з БК 473677 час 09:56:25 09:56:53), якими зафіксовано роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та з`ясовано у водія чи зрозумілі йому права, на що ОСОБА_1 надав позитивну відповідь.

Щодо посилання представника на наявність сумнівів в законності дій поліцейських, з урахуванням складання протоколу та направлення різними поліцейськими, слід зазначити таке.

Згідно зі ст.255 КУпАП уповноваженими особами на складання протоколів про адміністративні правопорушення є посадові особи органів Національної поліції.

Отже, наряд патрульної поліції у складі двох поліцейських, обидва з яких є уповноваженими особами. Законодавчі та відомчі нормативні акти України не містять норми, яка б забороняла різним уповноваженим особам (поліцейським) складати в рамках однієї події направлення на огляд водія до медзакладу та протокол про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов висновку про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою та змістом) вимогам закону, складення його уповноваженою особою, а також, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм фіксації поліцейськими відмови водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395. Тому правових підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про винесення окремої ухвали на адресу поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення та направлення водія на огляд до медзакладу у цій справі, відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом процесуальних норм слід зазначити таке.

06.04.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення.

03.07.2024 справа отримана Приморським районним судом м.Одеси та автоматизованим розподілом справи визначено склад суду головуючий суддя Коваленко В.М.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22.04.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Коваленка В.М. та передано справу на повторний автоматизований розподіл.

28.04.2025 автоматизованим розподілом справи визначено склад суду для розгляду цієї справи головуючий суддя Циб І.В., якій представником Кучеренко Г.А. неодноразово було заявлено відводи.

03.06.2025 головуючий суддя - Циб І.В. отримала від судді Гаєвої Л.В. копії:

- резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 02.06.2025 у провадженні №3-3в/522/25/25, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про відвід судді Циб І.В. від розгляду справи №522/10753/24 відмовлено;

- ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 02.06.2025 у провадженні №3-3в/522/25/25, якою заяву представника ОСОБА_2 про відвід судді Гаєвої Л.В. від розгляду заяви про відвід судді Циб І.В. від розгляду справи №522/10753/24 залишено без розгляду на підставі п.4 ст.81 КПК України (зловживання правом на відвід).

03.06.2025 сповіщено ОСОБА_1 та в його інтересах представника Кучеренка Г.А. про слухання справи 03.06.2025 на 13:00 год. Згідно довідок про доставку електронного листа та про доставку повідомлення у додаток Viber, сформованих автоматично КП «Д-3», судова повістка одержувачу ОСОБА_2 надіслана на електронну адресу 03.06.2025 о 11:28:12 та доставлена одержувачу 03.06.2025 об 11:59:49, а повідомлення у додаток Viber доставлено одержувачу 03.06.2025 о 11:28:13 (т.1 а.с.91,92). Також довідкою про доставку, сформованою автоматично, та скриншотом повідомлення підтверджено отримання ОСОБА_1 судової повістки у додаток Viber 03.06.2025 (т.1 а.с.90, 120). За наданою представником ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції копією роздруківки з його електронної пошти лист отримано 03.06.2025 о 11:53 (т.1 а.с.118, 187).

03.06.2025, отримавши вказані повідомлення суду, представник ОСОБА_2 скерував на електронну адресу суду о 12:15 заяву про відкладення розгляду справи, в якій просив відкласти розгляд заяви про відвід по даній справі, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням, а також о 12:16 - заяву про відвід судді Циб І.В. (т.1 а.с.122, 187 зворот, 188).

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.06.2025 заява представника ОСОБА_2 про відвід судді Циб І.В. залишена без розгляду на підставі п.4 ст.81 КПК України (зловживання правом на відвід).

03.06.2025 справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його представника Кучеренка Г.А., судом ухвалена постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, копія якої доставлена в той же день (03.06.2025) представнику ОСОБА_2 на його електронну пошту. В оскарженій постанові судом обґрунтована можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та представника, та серед іншого, судом зазначено, що своєю процесуальною поведінкою представник ОСОБА_1 Кучеренко Г.А., зловживаючи правом на відводи, намагався створити умови для уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, в той час як строки притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі відповідно до положень ст.38 КУпАП спливають 04.06.2025.

Доводи апелянта про розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та представника в його інтересах, які не були своєчасно повідомлені про час та місце розгляду справи та подали суду заяву про відкладення розгляду справи, не спростовують правильність висновків місцевого суду, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з цим, у суду першої інстанції були наявні дані про сповіщення особи, яка притягається до відповідальності, та в його інтересах представника, та відсутнє клопотання про відкладення розгляду справи по суті, оскільки у заяві про відкладення розгляду справи від 03.06.2025 представник Кучеренко Г.А. просив суд відкласти на іншу дату розгляд заяви про відвід по даній справі.

З урахуванням положень ч.1 ст.277-2 КУпАП, яка передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасності повідомлення про слухання справи судом апеляційної інстанції приймаються. Разом з тим, наведене не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Відповідно до положень ст.294 КУпАП не передбачені наслідки у вигляді скасування постанови судді лише у разі недотримання вимог закону щодо своєчасності повідомлення про розгляд справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку правильності висновків суду по суті справи.

Крім того, за положеннями ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за адміністративним правопорушенням за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Слід зазначити, хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 та представника Кучеренка Г.А., але судом першої інстанції при прийнятті рішення були враховані письмові пояснення представника Кучеренка Г.А. в інтересах ОСОБА_1 та досліджені докази, наявні в матеріалах справи, яким судом надана оцінка. Крім того, процесуальні права ОСОБА_1 , в тому числі право на доступ до правосуддя та право «бути почутим судом», поновлені шляхом допуску скарги представника в його інтересах до апеляційного перегляду, оцінки викладених в ній аргументів, участі представника в судових засіданнях апеляційної інстанції, надання пояснень по суті справи та заперечень проти складених адмінматеріалів, а також заявлення клопотань, які розглянуті судом. Відтак право на захист ОСОБА_1 не було порушено.

Апеляційний суд наголошує на тому, що суд під час розгляду справ про адмінправопорушення, окрім дотримання прав учасників судового провадження, повинен дотримуватися розумних строків розгляду справ, зокрема, розглядати їх в межах строків притягнення до адмінвідповідальності, передбачених ст.38 КУпАП. З урахуванням всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що вказаного балансу судом першої інстанції дотримано.

Доводи скарги в частині наявності на момент розгляду справи двох невирішених по суті заяв про відвід судді Приморського районного суду м.Одеси Циб І.В. не знайшли свого підтвердження.

Так, щодо розгляду суддею Приморського районного суду м.Одеси Кічмаренко С.М. заяви про відвід судді Циб І.В. (провадження №3-зв/522/25/25), на яку послався апелянт, слід зазначити, що вказана заява у зв`язку з перебуванням судді Кічмаренка С.М. у щорічній відпустці та з метою дотримання розумних строків розгляду, передана для визначення іншого складу суду та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 визначено інший склад суду головуючий суддя Гаєва Л.В. Вказане підтверджується інформацією Приморського районного суду м.Одеси від 25.08.2025, яка витребувана судом апеляційної інстанції за клопотанням представника Кучеренка Г.А., та інформацією щодо стану розгляду справи на сайті «Судова влада». Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.06.2025 (суддя Гаєва Л.В.) у задоволенні заяви представника Кучеренка Г.А. про відвід судді Циб І.В. від розгляду справи №522/10753/24 відмовлено (т.1 а.с.177-179).

Щодо заяви про відвід судді Гаєвій Л.В. від розгляду заяви про відвід судді Кічмаренка С.М. від розгляду заяви про відвід судді Циб І.В., на яку посилається апелянт, насамперед, слід зазначити, що заявлення відводу судді, який розглядає відвід іншому судді та не здійснює повноваження судді у даній справі про адміністративне правопорушення, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у провадженні, нормами КУпАП та КПК України не передбачено. Крім того, як встановлено судом, суддю Кічмаренка С.М. у процесуальний спосіб усунуто від розгляду заяви про відвід судді Циб І.В. та для розгляду цієї заяви визначено інший склад суду, який 02.06.2025 її розглянув. Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.06.2025 (провадження №3-3в/522/25/25) заяву представника ОСОБА_2 про відвід судді Гаєвої Л.В. від розгляду заяви про відвід залишено без розгляду (т.1 а.с.88-89).

Аналізуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався вимог ст.245 КУпАП та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.1998, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження представника Кучеренка Г.А. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді доказів у справі та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення у цьому провадженні. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Також судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, апеляційний суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги. Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. З урахування наведеного та з огляду на положення чинного процесуального законодавства, відсутні правові підстави для винесення судом апеляційної інстанції по даній справі окремої ухвали щодо дій судді Приморського районного суду м.Одеси Циб І.В., у зв`язку з чим клопотання представника ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про винесення окремих ухвал щодо дій судді Циб І.В. та поліцейських, які склали протокол та направлення на огляд, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника Кучеренка Геннадія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 03 червня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко