Справа № 346/5603/25
Провадження № 3/346/1900/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Урбанович І.Д.

прокурора Василецької І.І.

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1 , уродженця м.Харків, жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового контролю.

Так, відповідно до розпорядження міського голови міста Коломия Івано-Франківської області №1012-к від 01.11.2022 року «Про призначення Сергія Даценка» ОСОБА_1 з 02.11.2022 року призначено на посаду заступника начальника управління фінансів і внутрішнього аудиту міської ради.

Відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 як посадова особа місцевого самоврядування є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до розпорядження міського голови міста Коломия Івано-Франківської області №1236-к від 26.12.2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 » ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 06.01.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст.3 вказаного Закону, в порушення вимог ч. 2 ст.45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 04.04.2024 року, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ( після звільнення ) за 2023 рік, коли граничною датою подання ним вказаної декларації було 31.03.2024 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення по суті визнав, підтвердивши, що дійсно несвоєчасно подав вказану декларацію, однак, не через намір щось приховати, а за станом здоров`я, а як тільки з`явилась така можливість, одразу ж її подав. У зв`язку зі збором інформації про доходи, подачу вказаної декларації залишив на останні дні граничного періоду (30-31.03.2024 року), хоча підтверджуючі вказані обставини документи у нього відсутні, при цьому він періодично заходив в програму (систему) подачі декларацій з метою подання попередніх декларацій. Про строки подачі декларації йому було відомо. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, враховуючи мінімальний термін пропущеного строку, відсутність збитків та обтяжуючих обставин, а також його щире каяття. У письмових поясненнях ОСОБА_1 також зазначив, що з 11.07.2022 року по 06.01.2023 року він працював на посаді заступника начальника управління фінансів і внутрішнього аудиту Коломийської міської ради, займаючи яку, він сумлінно і вчасно виконував свій обов`язок декларування, однак, декларація за 2023 рік була подана ним 04.04.2024 року, а не у визначений строк до 31.03.2024 року. Вважає, що правопорушення вчинене ним з поважних причин, оскільки у ніч з 30 на 31 березня 2024 року під час масованого обстрілу м.Києва він змушений був тривалий час переховуватися на станції метрополітену. У цих умовах він отримав гостре ускладнення поперекового остеохондрозу, через яке впродовж 4 днів був повністю прикутий до ліжка та, відповідно, працювати з комп`ютером не міг. Декларацію подав одразу, як тільки його фізичний стан дозволив йому сісти за комп`ютер, а саме 04.04.2024 року. З огляду на мінімальний термін прострочення, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що правопорушення не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, його щире каяття, просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Прокурор під час розгляду справи зазначила, що наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки ним не надано жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску встановленого строку подачі вказаної декларації. Посилання щодо відсутності у нього умислу на його вчинення не є слушним, оскільки склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу його об`єктивної сторони.

Відповідно до пункту 14 ст. 1 вищевказаного Закону суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та прокурора, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, суд вважає, що на нього необхідно накласти адміністративне стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП. Суд також зауважує, що звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, що передбачено ст.22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення порушника від адміністративної відповідальності. Водночас, обставин, які б свідчили про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмеження усним зауваженням, судом не встановлено.

Поважних причин, які б перешкоджали своєчасному поданню декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за вище зазначеним фактом ОСОБА_1 не надано.

У примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, яке полягає в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, факт несвоєчасного подання без поважних причин декларації утворює в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 про відсутність умислу в його діях є безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини, а зазначені ним обставини не звільняли його від обов`язку виконання вимог Закону стосовно своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі наведеного, ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", та, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283-287, 294, 308 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Яремин М. П.