Справа № 703/7221/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., за участі прокурора Сільченко Н.М, особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України, відповідно до Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Постанови Кабінету Міністрів України від 28 10.2015 №877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію», «Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України», та ст.254-256 КУпАП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи членом комісії з реорганізації Смілянського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та відповідно до підпункту «а» п.2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2025, а декларація фактично подана 26.05.2025, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину визнала та просила її суворо не карати.

Прокурор просила притягнути ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до Положення про Смілянський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - Смілянський центр), затвердженого наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 30.03.2015 (у редакції наказу від 29.04.2021 № 117) Смілянський центр утворюється, реорганізовується та ліквідовується Міністерством юстиції України за пропозицією Координаційного центру з надання правової допомоги (далі - Координаційний центр) з урахування потреб відповідної адміністративно- територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної правової допомоги і є територіальним відділення Координаційного центру.

Смілянський центр підпорядковується Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області.

Смілянський центр є неприбутковою організацією, користується правами юридичної особи, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства.

Смілянський центр очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади директором Координаційного центру.

Смілянський центр фінансується за рахунок коштів державного бюджету, інших не заборонених законодавством джерел.

Наказом Смілянського центру від 31.01.2022 № 8/к «Про переведення працівників» ОСОБА_1 переведено на посаду провідного фахівця із зв`язків з громадськістю та пресою відділу безоплатної правової допомоги Смілянського центру, з 01.02.2022.

Наказом Смілянського центру від 28.02.2024 № 9, затверджено персональний склад комісії з реорганізації Смілянського центру шляхом приєднання до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з додатком до вказаного наказу до складу комісії з реорганізації Смілянського центру увійшла, зокрема ОСОБА_1 .

Наказом Смілянського центру від 28.02.2024 № 10, затверджено план заходів з реорганізації Смілянського центру та зобов`язано членів комісії з реорганізації забезпечити виконання заходів з реорганізації Смілянського центру.

Так, відповідно до вказаного плану, ОСОБА_1 була відповідальна за виконання таких заходів реорганізації, зокрема:

вивільнення працівників Смілянського центру;

складання реєстру чинних контрактів/договорів з адвокатами, укладених Смілянським центром;

складання реєстру спорів, що розглядаються в суді, або рішення за якими вже прийнято судом, але не виконане або не набуло чинності, стороною в яких є Смілянський центр;

складання протоколів інвентаризації та внесення в установленому порядку голові комісії пропозицій щодо необхідності вирішення питання стосовно розпорядження товарно-матеріальними цінностями, у тому числі передачі їх правонаступникові;

підготовка акту передавайня-приймання майна з балансу Смілянського центру на баланс Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги;

складення реєстру діючих доручень для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, виданих С міланським центром;

складання передавального акту;

передача документів до архівної служби і отримання відповідної довідки;

знищення бланків, печаток та штампів Смілянського центру.

Наказом Смілянського центру від 20.05.2024 № 38/к «Про звільнення ОСОБА_2 » ОСОБА_1 звільнено з посади провідного фахівця із зв`язків з громадськістю та пресою відділу безоплатної правової допомоги Смілянського центру з 20.05.2024.

Разом з цим, ОСОБА_1 не виключена зі складу комісії з реорганізації Смілянського центру, а тому залишилася особою, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому зобов`язана подавати щорічні декларації за відповідні звітні роки.

Відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Відповідно до роз`яснення НАЗК у редакції від 03.02.2025 до посадових осіб юридичних осіб публічного права належать, зокрема, голови та члени комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) юридичної особи публічного права.

Отже, ОСОБА_1 як член комісії з реорганізації Смілянського центру є суб`єктом декларування та суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, і на неї розповсюджуються обмеження, передбаченні ст. 45 Закону.

Згідно із ч.1 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п, 2-7 Перехідних положень Закону установлено, шо суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають бідпоьщш декларації у строки, остановлен) частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше. Установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Законом та Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609 (далі - Порядок 449/21) передбачено три види декларацій, зокрема:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

З 1 січня до 31 березня 2025 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2024 звітний період.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 здійснювала у 2024 році свою діяльність, як суб`єкт Закону, а тому граничний термін подачі щорічної декларації за 2024 рік є 31.03.2024 року.

Зокрема, за результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного агентства, установлено, що ОСОБА_1 лише 26.05.2025 в порушення вимог ч. 1 ст.45 Закону подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Умисел на вчинення правопорушення

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації без поважних причин, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративні правопорушення з формальним складом це такі правопорушення, для об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення тільки факту власне діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Таким чином, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним і не передбачає настання будь-яких негативних наслідків, тому для кваліфікації діяння, передбаченого за вказаною статтею, досить лише здійснення протиправних дій.

Таким чином, можна стверджувати, про те, що умисел ОСОБА_1 , полягав у тому, що вона, будучи ознайомлена із вимогами Закону про обов`язки, обмеження та заборони, оскільки неодноразово подавала електронні декларації, не виконала вимоги Закону та навмисно і протиправно їх порушила. Вона усвідомлювала обов`язок подати електронну декларацію і те, що, маючи для цього можливості, її не подала. Однак наявність такого не є обов`язковим для визначення складових формального правопорушення, невиконання обов`язку і порушення вимог Закону є об`єктивним наслідком і результатом її діяння.

Про необхідність виконання зазначених вище вимог ОСОБА_1 знала, оскільки неодноразово подавала різного виду декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи членом комісії з реорганізації Смілянського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та відповідно до підпункту «а» п.2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2025, а декларація фактично подана 26.05.2025, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії № 542/2025 від 21 жовтня 2025 року; листом НАЗК від 22.08.2025 року; Повідомленням начальника відділу запобігання корупції ОСОБА_3 від 11.04.2025 року до НАЗК; наказом № 38/к від 20.05.2024 року про звільнення ОСОБА_2 з посади провідного фахівця із зв`язків з громадськістю та пресою відділу безоплатної правової допомоги Смілянського центру з 20.05.2024; рапортом о/у 1 сектору УСР в Черкаській області ДСР НП України В.Білоус ; роздруківкою декларації ОСОБА_1 за 2024 рік дата подання 26.05.2025 року; Накзом координаційного центру з надання правничої допомоги; Положенням про Смілянський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; Наказом № 8/к від 31.12.2022 року про переведення працівників Смілянський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; пам`яткою що до типів декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування строк їх подання та періоди, які вони охоплюють щ якою ознайомлено ОСОБА_1 15.10.2020 року; Типовим положенням про відділ безоплатної правової допомоги місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.12.2021 року; Наказом № 9 від 28.02.2024 року Про затвердження персонального складу комісії з реорганізації Смілянського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги; додатком до наказу № 9 від 28.02.2024, згідно якого до складу комісії входить ОСОБА_1 .

Згідно зіст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП, а тому підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушниці, вважаю, що для її перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення у виді штрафу.

Частиною 1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останньою не надані.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», ст.9, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 252, 268, 280, 283, 284 , ч. 1ст. 172-6 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 , стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.В. Волосовський