Справа № 165/3726/25
Провадження № 3/165/1792/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Рибас А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482285, складеного 13.10.2025 року інспектором СПД № 2 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Брисем І.В., 13.10.2025 о 16 год. 00 хв. по вул. Луцькій, 25 у м. Нововолинськ гр. ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем Scania R420L д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому не зменшив швидкість аж до зупинки, та негайно не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійсним зіткнення з воротами, в результаті чого причіп отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що 13.10.2025 року о 16 год. 00 хв. приїхав на завантаження до АТ «Оснастка», що розташоване за адресою: вул. Луцька, 25, м. Нововолинськ, Волинська область. Здійснював заїзд до приміщення складу заднім ходом, а виїжджав переднім, при цьому працівник АТ «Оснастка» супроводжував та інформував ОСОБА_1 про напрям руху транспортного засобу, оскільки ворота ролетного типу, розташовані над дверним отвором приміщення та після заїзду причепу до приміщення складу вони розташовувались над причепом. При виїзді із приміщення, перед початком руху, він переконався в тому, що ворота залишаються відчиненими, тобто у відсутності перешкоди, однак після початку руху дахом транспортного засобу зачепив ворота. Самостійно викликав та повідомив працівників поліції про подію. Крім того, вказав, що подія відбулась не на дорозі та не на прилеглій території, а на закритій території, фактично у складському приміщенні, яке використовується АТ «Оснастка», на якій відсутні будь-які знаки дорожнього руху; ворота не обладнані звуковими сигналами, призначеними для оповіщення про їх відкриття, закриття, рух. Він не бачив та йому не відомо, яким чином здійснюється відкриття - закриття воріт, чи відбувається це автоматично, чи це здійснюється сторонніми особами. Працівники поліції це питання не з`ясовуваали, та не встановлювали яким запорним механізмом обладнані ворота та яка особа відповідальна за пропуск на закриту території підприємства стороннього автотранспорта. Вважав, що порушень прав дорожнього руху ним не допущено, оскільки він виконав усі дії, які зобов`язаний був виконати перед початком руху, проте, не міг вплинути на дії сторонніх осіб, які чомусь вирішили зачинити ворота, та вважав, що його вини у настанні події, що трапилася не має, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сиротинський С.В. підтримав позицію особи, що притягується до відповідальності, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки зібраними матеріалами та наданами оргнами поліції доказами не доведена вина особи у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а обвинувачення особи не може грунтуватися на припущеннях. Зазначив, що органи поліції не встановили та не опитали потерпілих, не залучили їх до складання схеми та матеріалів про адміністративне правлопрушення, зі схемою ДТП, долученою до матеріалів справи, не згідні, оскільки на ній не відображено фактичне місце розташування воріт (вгорі двірного отвору складського приміщення) та не відображені предмети оточуючої обстановки, наявність попереджувальних знаків, табличок, звукової та світлової сигналізації тощо; вважав, що оскільки збитки завдано обом сторонам, мають місце цивільно-правові відносини, які повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

В судове засідання свідок ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз. 3, 5 п. 24 своєї постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу взагалі.

Об`єкт адміністративного правопорушення це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Об`єктом адміністративного правопорушення є посяганням на громадський порядок.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння.

Суб`єктами адміністративних правопорушень виступають громадяни чи посадові особи.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Тобто, умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є «загибель або поранення людей чи пошкодження транспортних засобів», тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження декількох (мінімум двох) автомобілів, а не одного, чи загибель або поранення людей.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482285 від 13.10.2025 року зазначено, що лише причіп Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

З диспозиції ст. 124 КУпАП вбачається, що зіткнення з воротами, спричинення цим лише ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок пошкодження власного причіпу, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

У п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, порушення якого інкримінується особі, зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Як вбачається з обставин пригоди, що мала місце 13.10.2025 року, в результаті керування власним транспортним засобом, ОСОБА_1 не створив небезпеку іншим учасникам руху, оскільки не було пошкоджено інших транспортних засобів, потерпілі внаслідок даної пригоди відсутні, а також він не мав об`єктивної можливості виявити наявність небезпеки для руху та перешкоди у виді воріт, які на момент початку руху автомобіля виявилися зачиненими з невідомих причин та внаслідок дій інших, невстановлених осіб, отже, на переконання суду, водій транспортного засобу не допустив інкримінованого йому порушення п. 12.3. ПДР України.

Оскільки його дії під час керування транспортним засобом 13.10.2025 року о 16 год. 00 хв. по вул. Луцькій, 25 у м. Нововолинськ не посягнули на суспільні відносини у сфері власності, які є обов`язковим об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, та не настали наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП, то відсутній і сам об`єкт складу адміністративного правопорушення, а також його суб`єктивна сторона - вина особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши зібрані у вказаній справі докази а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482285 від 13.10.2025 року; схему місця ДТП; пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; фототаблицю до протоколу серії ЕПР1 № 82285, всебічно оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд не може погодитись із висновком працівників поліції зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням п.12.3 ПДР України водієм. В матеріалах справи докази, які вказували б на винуватість водія транспортного засобу - ОСОБА_1 у порушенні п.12.3 ПДР, що відповідно потягло за собою пошкодження транспортних засобів, окрім як зазначення про це в протоколі про адміністративне правопорушення - відсутні.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із статтею 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання про недоведеність належними та допустимими доказами «поза розумним сумнівом» вини особи у порушенні вимог п. 12.3 ПДР України, отже в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя А.В. Рибас