Справа № 169/1042/25
Провадження № 3/169/741/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р. К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03 листопада 2025 року о 18 годині 03 хвилини керував електричним транспортним засобом марки «RZAHUAHU» по вулиці Володимирській, 11 в селі Соловичі Ковельського району Волинської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, пояснив, що 03 листопада 2025 року вживав алкоголь, після чого керував електричним велосипедом та був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Результат огляду показав 1,5 проміле. Жодних обставин, викладених у протоколі та доданих до нього документах, не заперечував.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог частини другої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №502453 від 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 03 листопада 2025 року о 18 годині 03 хвилини керував електричним транспортним засобом марки «RZAHUAHU» по вулиці Володимирській, 11 в селі Соловичі Ковельського району Волинської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 за результатом огляду виявлений стан алкогольного сп`яніння 1,5 проміле, що підтверджується також роздруківкою із спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810.

З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що ствердив своїм підписом.

Підставою для огляду на стан сп`яніння в акті зазначено ознаку алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота.

З дослідженого в ході розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 03 листопада 2025 року о 18 годині 03 хвилині керував електричним транспортним засобом, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат огляду 1,5 проміле, який ОСОБА_1 не заперечував, а також, що під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими були дотримані вимоги нормативно-правових актів, що регламентують підстави та порядок його проведення: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді немає, будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_1 не заявляв.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачене адміністративне стягнення для водіїв та інших осіб.

Водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (пункт 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до довідки Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, у зв`язку з чим він не є в розумінні закону водієм і належить до інших осіб, щодо яких відповідно до санкції частини першої статті 130 КУпАП таке стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами не застосовується.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 605 гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в указаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя