"20" листопада 2025 р. Справа № 363/6527/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 195-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2025 року о 09 год. 45 хв. до СКОЗ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за адресою: м. Вишгород, вул. Шлюзова, 1, звернувся ОСОБА_1 , який порушив умови зберігання газового пістолету ПГШ 790, калібр -9мм, серії НОМЕР_2 , дозвіл № НОМЕР_3 дійсний до 30.09.2022 року, чим порушив п. 16 розділу ІІІ «Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування, спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 року №706 (далі - Положення). Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 195-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_1 , відповідно до якої останній провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ч.1 ст.195-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 «Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування, спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 року №706 (далі - Положення), до спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, дозволених до виготовлення, реалізації (продажу), придбання, реєстрації, обліку, зберігання (носіння) і застосування, належать упаковки з аерозолями сльозоточивої та дратiвної дiї (газовi балончики); газові пістолети і револьвери та патрони до них калібру 6, 8 і 9 міліметрів, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії.

Для продовження терміну дозволу на зберігання (носіння) газових пістолетів і револьверів (перереєстрації) власник зобов`язаний за один місяць до закінчення терміну дії дозволу подати до органу внутрішніх справ за місцем проживання наявні газові пістолети (револьвери) і такі документи: заяву на ім`я начальника органу внутрішніх справ з проханням провести перереєстрацію газових пістолетів (револьверів), що є у нього; квитанцію (платіжне доручення) про оплату послуг, пов`язаних з перереєстрацією газових пістолетів (револьверів); висновок (довідку) медичного закладу (лікувально-кваліфікаційної комісії) встановленої форми (п.16 Положення).

Частиною 1 ст. 195-2 КУпАП передбачено, що порушення порядку придбання, зберігання, реєстрації або обліку газових пістолетів і револьверів та патронів до них , тягне за собою накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією газових пістолетів і револьверів та патронів до них або без такої, а на посадових осіб - від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією газових пістолетів і револьверів та патронів до них або без такої.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №858648 від 25.10.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив умови зберігання газового пістолету ПГШ 790, калібр -9мм, серії НОМЕР_2 , дозвіл № НОМЕР_3 дійсний до 30.09.2022 року; квитанцією №185 на прийняту зброю і боєприпаси від 25.10.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких зокрема, вбачається, що останній у власному користуванні має газовий пістолет ПГШ 790, калібр -9мм, серії НОМЕР_2 та дозвіл до нього № НОМЕР_3 виданий Вишгородським РУП 06.08.2010 року, дійсний по 06.08.2019 рік. Дозвіл було втрачено з власної необережності, та вказаний дозвіл вчасно не продовжив, оскільки забув, що він закінчився; листом інспектора СКОЗ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Бендиак Є., з якого вбачається, що ОСОБА_1 дозволи на право придбання, носіння та зберігання мисливської гладкоствольної, газової, пневматичної та холодної зброї, а також носіння (зберігання та носіння) і перевезення територією України відомчої вогнепальної, пневматичної, холодної зброї та бойових припасів до неї, пристроїв та патронів до них сектором контролю за обігом зброї Вишгородського РУП ГУНП в Київській області в період з 07.09.2019 року по теперішній час не видавався. Заяв для отримання дозволу на придбання, носіння, зберігання, зміну місця зберігання зброї від ОСОБА_1 , а також клопотання від об`єктів довідної системи щодо носіння (зберігання та носіння) і перевезення територією України відомчої вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пристроїв та патронів до них ОСОБА_1 до СКОЗ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області в період з 07.08.2019 року по теперішній час не видавалися; копіями документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 ; витягом з ІПС МВС України «Армор» відносно ОСОБА_1 ; заявою ОСОБА_1 , відповідно до якої останній провину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав у повному обсязі.

Таким чином, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, а також враховуючи заяву ОСОБА_1 , суддя вважає доведеною вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 195-2 КУпАП.

Разом з тим, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою), виходячи з того, що малозначні правопорушення це такі діяння, які:

1) не являють собою великої суспільної небезпеки,

2) у вчиненні яких порушник щиро розкаявся,

3) не заподіяли або не здатні були заподіяти значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим, охоронюваним законом, цінностям.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення. По суті, правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Таким чином, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Відповідно до примітки ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Тобто законодавцем чітко визначено перелік адміністративних правопорушень, які не можуть бути визнані малозначними, адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.195-2 КУпАП, до нього не входить, а тому у даному випадку може бути застосована ст. 22 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зважаючи на те, що в ОСОБА_1 не було наміру завдати шкоди правам і свободам громадян або іншим цінностям, порушувати громадський порядок і спокій громадян, що охороняються законом, визнання своєї провини у повному обсязі, суддя вважає, що для досягнення завдань КУпАП та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На переконання суду застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошені усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 40-1, 252, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.195-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 195-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Ю. Котлярова