Справа № 568/1911/25
Провадження № 3/568/969/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

роглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України, суддею роз`яснені),

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 959183 від 19.10.2025, 19.10.2025, близько 19 год. 00 хв. на АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство в сім`ї, тобто умисно вчиняв дії психологічного характеру, а саме, погрожував, ображав, висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні порушник вину не визнав, пояснив, що із дружиною була побутова сімейна сварка. Вини у вчиненні насильства не визнає, оскільки такого не вчиняв.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 7, 14, 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Конфлікт не містить вище перелічених ознак, та не завжди призводить до насильства.

Суддя виходить з того, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, долучено окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №959183 від 19.10.2025 (а.с.2); копію рапорту ЄО (а.с.4); копію термінового заборонного припису серії АА № 470721 від 19.10.2025 (а.с.5); форму оцінки ризиків (а.с.6-7); диск із відеозаписом (а.с.10).

Матеріали справи не містять жодних пояснень потерпілої ОСОБА_3 , як і не містять її заяви про вчинення відносно неї домашнього насильства психологічного характеру.

Разом із тим, суддя зауважує те, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі (а.с.8) зафіксовані події, що мали місце 20.10.2025, а тому, даний запис не може бути доказом, за фактом подій описаних в протоколі від 19.10.2025 серії ВАВ № 959183, які мали місце 19.10.2025.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 по відношенню до дружини ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що не кожна конфліктна ситуація чи сварка розуміється як домашнє насильство. Психологічне насильство передбачає за собою контроль однієї особи над іншою з метою приниження її щоб підкорити чи показати її незначущість, обмежити її волевиявлення. Також психологічне насильство має викликати у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

За таких обставин приходжу до висновку, що долученими до матеріалів справи доказами не підтверджено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому виходячи із принципу презумпції невинуватості, провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст.7, 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови складено 13.11.2025.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК