П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 18.11.2025 надійшов адміністративний матеріал за ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Громадянка ОСОБА_1 з`явилася до суду. В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, суддя встановила таке.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідальність згідно з ч. 2 ст. 184 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обов`язки батьків визначено в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину;

Крім того забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Виховання дітей є головним моральним і правовим обов`язком батьків. І від того, як батьки виконують свої обов`язки повною мірою залежить увесь процес розвитку дитини, а відповідно і її формування, становлення як людської особистості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 03.11.2025 близько 10 год 18 хв ОСОБА_1 ухилялася від виконання обов`язків по догляду за малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що передбачено ст. 150 СК України, що призвело до того, що останній під час повітряної тривоги перебуваючи в приміщенні підвалу шкільного укриття Білоцерківської гімназії-початкової школи №21 в м. Біла Церква, по вул. Зенітного полку, 127, курив сигарети, чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (протокол серії ВАД №708592 від 04.11.2025)

Дослідивши адміністративні матеріали, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Зокрема, до матеріалів справи долучено подання до соціальної служби школи від класного керівника 8-В класу ОСОБА_3 від 03.11.2025., згідно з яким 03.11.2025 року під час навчального процесу було зафіксовано порушення внутрішньошкільного розпорядку учнями 8-В класу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , оскільки останні були помічені під час куріння в шкільному туалеті (в укритті), що є грубим порушенням Правил поведінки учнів у закладі освіти та вимог охорони праці, безпеки життєдіяльності й санітарно-гігієнічних норм.

Також до матеріалів справи долучено характеристику класного керівника ОСОБА_3 від 03.11.2025 року на малолітнього ОСОБА_2 , згідно з якою останній потребує посиленої уваги з боку класного керівника, батьків та соціально-психологічної служби.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 від 04.11.2025, яка є класним керівником 8-В класу Білоцерківської гімназії-початкової школи №21, перебуваючи під час повітряної тривоги 03.11.2025 року в укритті БГПШ №21 до неї підійшов тренер, який повідомив, що учні її класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , палили в приміщенні туалету шкільного укриття. Згодом зайшовши до приміщення разом з учнями та тренером вона відчула характерний запах диму від цигарок. Під час розмови з учнями останні підтвердили, що вони палили цигарки.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 04.11.2025, останній під час повітряної тривоги 03.11.2025 року о 10 год 18 хв знаходився в укритті БГПШ №21 разом з іншими учнями. Перед походом в укриття ОСОБА_2 попросив у свого однокласника ОСОБА_4 сигарету, на що останній згодився. Згодом під час перебування в укритті він з ОСОБА_4 вирішили піти до туалету, який розташований в приміщенні укриття, щоб палити. Згодом під час паління останніх виявив тренер БГПШ №21, який повідомив про подію їх класного керівника.

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 04.11.2025 зазначила, що 03.11.2025 року до неї зателефонувала класний керівник ОСОБА_5 та повідомила, що її син ОСОБА_2 палив сигарети під час повітряної тривоги в туалеті укриття. Додала, що раніше помічала факт паління сином цигарок. ОСОБА_2 повідомив її, що сигарету, яку палив в укритті школи, отримав від свого однокласника ОСОБА_4 .

Письмові пояснення ОСОБА_4 від 04.11.2025 збігаються з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.11.2025. Зокрема, ОСОБА_4 зазначив, що сигарети належали йому, які він попередньо купив за власні кошти звернувшись до невідомого йому чоловіка.

Згідно письмових пояснень матері ОСОБА_4 . ОСОБА_6 від 04.11.2025 вбачається, що 03.11.2025 року о 10 год 28 хв до неї зателефонувала класний керівник ОСОБА_3 та повідомила, що її син палив в приміщенні туалету шкільного укриття під час повітряної тривоги. Додала, що раніше помічала факт паління сином цигарок. При спілкуванні з сином ОСОБА_4 підтвердив, що палив, а сигарети йому купив невідомий чоловік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала обставини описані в протоколі та не заперечувала проти накладення стягнення у вигляді штрафу. Зазначила, що постійно проводить з сином роз`яснювальні бесіди, зокрема щодо недопустимості куріння. Зобов`язалася більше уваги приділяти вихованню сина.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Обов`язок батьків піклуватися про здоров`я та безпеку дитини передбачає не лише задоволення її матеріальних потреб, а й здійснення постійного контролю за поведінкою та формування у неї усвідомленого ставлення до ризиків, у тому числі пов`язаних із вживанням тютюнових виробів. Вимога піклуватися про здоров`я дитини (п. 2 ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України) включає як створення умов для її фізичного розвитку, так і здійснення профілактичних заходів, спрямованих на недопущення шкідливих звичок. Куріння, особливо у підлітковому віці, становить підвищену небезпеку для життя та здоров`я дитини, а тому батьки мають пряму правову та моральну відповідальність вчасно попереджати дитину про його наслідки та контролювати дотримання відповідної поведінки.

В умовах воєнного стану та необхідності перебування дітей в укриттях під час повітряних тривог ризик для їхньої безпеки зростає. Куріння в укритті, окрім очевидної шкоди для здоров`я, створює додаткові небезпеки пожежного характеру, а також порушує правила поведінки у закладі освіти. Тому батьки повинні приділяти підвищену увагу профілактичним бесідам, формувати у дитини навички безпечної поведінки та нетерпимість до шкідливих звичок. Невиконання цих обов`язків закономірно розглядається як ухилення від забезпечення умов виховання (ст. 184 КУпАП), оскільки саме від батьків залежить, чи усвідомлюватиме дитина небезпечність тютюнопаління та дотримуватиметься відповідних заборон.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають забезпечити моральний розвиток дитини та формування у неї навичок здорового способу життя. Виявлене куріння у шкільному укритті свідчить про те, що належна профілактична робота з боку матері не була проведена або проведена не в повному обсязі. За таких умов обов`язок матері щодо попередження дитини про небезпеку куріння набуває особливої ваги, адже саме своєчасне роз`яснення ризиків і наслідків є ключовим засобом запобігання небезпечній поведінці неповнолітніх.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України: постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2025 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу 850 грн (справа №357/12289/25).

Отже, визначена в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація діяння ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як такого, що вчинено особою, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення є вірним.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 погодилась з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами, визнала вину, наявністю обставини, що пом`якшує відповідальність (щире каяття), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя вважає, що стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 33, 184, 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОксана ВОЗНЮК