Справа № 459/2716/25 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н. Я.
Провадження № 33/811/1566/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 02 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року о 10.05 год, в м. Шептицькому по автодорозі Р-15, керував транспортним засобом марки «Ніссан» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 01 серпня 2025 рокуо 10.05 год, в м. Шептицькому по автодорозі Р-15, керував транспортним засобом марки «Ніссан» н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем АТ АТВ 810 н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, в наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що адміністративні протоколи складені відносно нього за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП не відповідають вимогам закону. Звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Акцентує увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не зазначено ознак сп`яніння та відеозапис події небезперервний і неповний. Апелянт також зазначає, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. Акцентує увагу на те, що схема місця ДТП складена невірно, так як на такій не помічено гальмівного шляху керованого ним автомобіля, що вказувало на траєкторію руху транспортного засобу, не взято до уваги, що водій автомобіля марки КАМАЗ, який рухався попереду у попутному напрямку, увімкнув покажчик лівого повороту безпосередньо перед виконанням даного маневру, тобто тоді коли він вже почав маневр обгону, а керований ним автомобіль знаходився вже на смузі зустрічного руху.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гуменюк О.Р., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися, проте, адвокат Гуменюк О.Р. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гуменюка О.Р.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшла до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП, який грунтується на сукупності досліджених та перевірених судом доказів.

Такий висновок суду першої інстанції, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обгрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 408880 та серії ЕПР1 № 408892 від 01 серпня 2025 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; роздуківкою приладу «Drager Alcotest 6820» № 7369 від 01 серпня 2025 року, результат якого 1,41%о; відеозаписом події; схемою місця ДТП від 01 серпня 2025 року, на якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів по відношенню до інших об`єктів на місці події; поясненнями водія ОСОБА_2 від 01 серпня 2025 року; фотоматеріалами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що докази по справі є належними, допустимими, а також достатніми, для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 408880 та серії ЕПР1 № 408892 від 01 серпня 2025 року, складені щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, містять у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст. 124 КУпАП, та особи-порушника.

Як зазначено в протоколах, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчать підписи останнього у таких.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, апеляційний суд відхиляє доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки такі не спростовують вину останнього в порушенні п. 2.9 Правил дорожнього руху, а сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Що стосується покликань апелянта на те, що у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди наявні недоліки, то такі апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зазначена схема підписана обома учасниками пригоди без зауважень.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Таким чином, твердження правопорушника про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи обставини вчинених правопорушень, особу порушника, прийшла до обгрунтованого висновку про накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, яка передбачає більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 130 КУпАП, яке буде необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шептицького міського суду Львівської області від 02 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування

транспортними засобами на строк 1 (один) рік - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.