Номер провадження3/205/3798/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Скрипник К.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 396703 від 19.07.2025 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 396703 від 19.07.2025 року зазначено, що 19 липня 2025 року о 20.03 год., в м. Дніпро на вул. Коробова, 1А, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України. Водій ОСОБА_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисник Біличенко В.О., в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали, зазначили, що дійсно 19 липня 2025 року о 20.03 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода за її участю, наголосивши, що вона керувала транспортним засобом в той час в тверезому стані, але ж з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не згодна, оскільки не порушувала п. 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 пояснила, що працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП 19 липня 2025 року о 22.43 год., тобто після сливу двох годин необхідних для проведення огляду. Зазначила, що працівники поліції не зупиняли її транспортний засіб, на місце ДТП прибули в той час, коли вона прийшла на місце пригоди пішки, її транспортний засіб працівники поліції не оглядали. ОСОБА_1 також пояснила, що після дорожньо-транспортної пригоди, а саме, наїзду на пластикову ємність, в якій були квіти, вона намагалась на місці встановити власника майна, однак це зробити не вдалось, тому вона уїхала до дому, де вже вжила алкогольні напої. Зі спливом певного часу, вона перебуваючи на місці ДТП, куди прийшла пішки, до неї підійшли працівники поліції, які повідомили їй, що вона у 20.00 годині нібито керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому жодних об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння ними зазначено не було. ОСОБА_1 пояснила, що під час ДТП вона була твереза, а тому законні підстави для складання відносно неї протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у поліцейських були відсутні. ОСОБА_1 та її захисник Біличенко В.О. просили провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні за клопотанням захисника були допитані свідки.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснив, що 19 липня 2025 року о 20.03 год., в м. Дніпро на вул. Коробова, 1а, він став свідком як автомобіль «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 , заїхав на бордюр колесами, де стояли пластикові ємності з квітами, пошкодивши їх, потім автомобіль здав назад, зачепивши днищем пластикову ємність з квітами, після чого, зупинився на проїжджій частині. Після зупинки транспортного засобу з водійського місця вказаного автомобіля вийшла жінка, а з пасажирського місця вийшов чоловік. Свідок пояснив, що водійка вказаного автомобіля та її пасажир мали ознаки алкогольного сп`яніння. Вказані особи почали словесну перепалку з жінками, які продавала квіти, а через короткий час водійка та чоловік сіли в автомобіль і уїхали. Свідок пояснив, що після того як водійка з пасажиром уїхали, то через приблизно хвилин 10, вони вже пішки повернулися на місце ДТП, а потім приїхала поліція. Пояснив, що він, як свідок, залучався при складанні поліцейськими протоколу за ст.124 КУпАП, але ж йому невідомі обставини складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав аналогічні покази, які надав свідок ОСОБА_2 та впізнав в особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ту жінку, яка 19 липня 2025 року о 20.03 год., в м. Дніпро на вул. Коробова, 1а, керуючи автомобілем «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 , наїхала на пластикові ємності та пошкодила їх.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Біличенко В.О., допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 вказаних кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, про не доведеність вини останньої у його вчиненні.

Так, згідно з п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/73 5 (надалі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до абзаців 2-5 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суддею безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; відеозапис з нагрудної боді камери патрульного поліцейського; рапорт поліцейського; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 396703 від 19.07.2025 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння о 20.03 год. 19.07.2025 року.

Вказаний протокол складений 19.07.2025 року о 22.43 год.

Як вбачається із долученого до матеріалів відеозапису із нагрудних камер патрульного поліцейського, який міститься на трьох DVD-R дисках, відеозапис розпочинається 19.07.2025 року о 20.29 год., на якому поліцейські спілкуються з громадянами з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Далі, з вітвореного відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейських вже з ОСОБА_1 , транспортний засіб автомобіль «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 на місці ДТП відсутній, а ОСОБА_1 прибула на місце ДТП пішки, після чого поліцейські складають протокол за ст.124 КУпАП. Також, на відеозапису зафіксовано, що оголошення поліцейським ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу відбувається 19.07.2025 о 22.09 год.

Окрім цього, суддя звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Водночас, згідно відеозапису, вказані ознаки не були зафіксовані співробітниками поліції безпосередньо під час зупинки транспортного засобу, а сам момент зупинки взагалі не зафіксований, оскільки поліцейські прибули на місце події лише через певний час, коли автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , вже був відсутній, а остання прибула на місце пригоди пішки.

З огляду на викладене, у судді виникає обґрунтований сумнів щодо достовірності внесених до протоколу відомостей про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 саме під час керування нею транспортним засобом, а саме, 19.07.2025 о 20.03 год. Незрозуміло, на підставі яких спостережень або доказів працівники поліції дійщли такого висновку, якщо з моменту ймовірного керування до моменту оголошення поліцейським пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння минуло понад дві години.

Обгрунтований сумнів у судді виникає також у зв`язку з тим, що ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопрушення відносно ОСОБА_1 , не співпадають з ознаками, які зазначені поліцейським в рапорті, що долучений до матеріалів справи, а саме в рапорті вказано: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, млява мова, при тому, що в протоколі вказано: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Суддя вважає, що за відсутності належної фіксації ознак алкогольного сп`яніння під час фактичного керування транспортним засобом, посилання у протоколі на їх наявність є необґрунтованим та не може вважатися допустимим доказом у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тобто, переглядаючи відеозапис суддя встановив, що поліцейськими не доведено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння саме 19.07.2023 року о 20.03 год., оскільки доказів зупинки транспортного засобу та оголошення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки протягом двох годин, після 20.03 год. матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, у поліцейських не було законних підстав для оголошення пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду покази того, що вони були очевидцями ДТП, яке мало місце 19.07.2025 приблизно о 20.00 год. за участю ОСОБА_1 , яка, з їх слів, мала зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння.

Так, суддя не ставить під сумнів сам факт того, що свідки бачили ОСОБА_1 за кермом приблизно о 20.00 год. під час події з наїздом на перешкоду, тобто в контексті іншої справи за ст.124 КУпАП, однак ці свідчення підтверджують лише те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем у певний час, але не можуть бути належним доказом того, що саме на момент керування транспортним засобом остання перебувала за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, тим більше, свідки свідчили про те, що вони не залучалися поліцейськими при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, такі свідчення свідків не є належними та допустими доказами для доведення факту вчинення адміністративного правопрушення за ст.130 КУпАП.

Суддя звертає увагу на невідповідність часових рамок, зокрема, у протоколі зазначено, що керування транспортним засобом мало місце о 20.03 год., пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння висловлена поліцейським о 22.09 год, а протокол складено о 22.43 год., тобто така значна розбіжність у часі викликає у судді обгрунтовані сумніви щодо належності та достовірності обставин, викладених у протоколі, окільки з моменту керування транспортним засобом ОСОБА_1 до моменту оголошення останній поліцейським пройти огляд на стан спьяніння, минуло більше двох годин. Жодних обґрунтованих причин пропуску зазначеного строку матеріали відеозапису не містять. Тобто, після спливу двох годин, з моменту встановлення підстав для його здійснення, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, можуть бути виключно водії.

Так, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.

Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобів.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Матеріали справи не містять докази, що автомобіль «Lexus RC», д/н НОМЕР_1 був зупинений інспектором УПП, оскільки даний факт не зафіксований на відеозапису.

Віддат, суддя встановив, що поліцейськими не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння саме 19.07.2025 року о 20.03 год., оскільки доказів проведення огляду, протягом двох годин, після 20.03 год. матеріали справи не містять.

Таким чином, зміст відеозапису та досліджені письмові докази дозволяють дійти висновку про те, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та відомчих нормативно-правових актів, а саме не забезпечено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Також, в матеріалах даної адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд на визначення стану сп`яніння, що є також порушенням Інструкції.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. п. 7, 8 Розділу ІІ Інструкції).

Окрім цього, суддя звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства, так і з практикою ЄСПЛ. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення має бути складений уповноваженою особою за наслідками повного та всебічного з`ясування обставин справи, підтверджених сукупності належних, допустимих та достатніх доказів.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника суддя бере до уваги, оскільки вони не спростовуються відеозаписом.

Відтак, належні та допустимі докази в матеріалах справи відсутні.

Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про винуватість останньої у інкримінованому їй правопорушенні з відомостей протоколу серії ЕПР 1 № 396703 від 19.07.2025 року.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, оскільки відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та, відповідно, відсутня наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вимогст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, суддя дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя К.О. Скрипник