Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2303/25
Провадження № 3/945/877/25
ПОСТАНОВА
19 листопада 2025 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., ДПП УПП у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП невідомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
20 жовтня 2025 року до Миколаївського районного суду надійшов протокол серії ЕПР 1 № 479319 від 10.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно фактичних даних, викладених у протоколі, 10 жовтня 2025 року о 14 год. 10 хв., в с-ще Весняне Миколаївського району Миколаївської області, А/Д М14, 124 км., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, н/з НОМЕР_1 та будучи зупиненим працівниками поліції, водій ОСОБА_1 , у якого вбачались ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації і рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Суд вважає доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Крім того, 20 жовтня 2025 року до Миколаївського районного суду надійшов протокол серії ЕПР 1 № 479366 від 10.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно фактичних даних, викладених у протоколі, 10 жовтня 2025 року о 15 год. 20 хв., А/Д М14, 124 км., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, н/з НОМЕР_1 та будучи зупиненим працівниками поліції, водій ОСОБА_1 , у якого вбачались ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації і рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло), відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Уповноваженою особою на складення адміністративного протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Крім того, 20 жовтня 2025 року до Миколаївського районного суду надійшов протокол серії ЕПР 1 № 479381 від 10.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно фактичних даних, викладених у протоколі, 10 жовтня 2025 року о 15 год. 20 хв., будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, на А/Д 14, 124 км., керував транспортним засобом ВАЗ 2107, НОМЕР_1 , тобто не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Уповноваженою особою на складення адміністративного протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення правопорушення - керуванням транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , що надійшли з ДПП УПП в Миколаївській області та розглядаються одночасно суддею, слід об`єднати за № 945/2303/25 (провадження № 3/945/877/25) на підставі ст. 36 КУпАП.
У судові засідання, призначені на 30.10.2025 та 19.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду повернулись судові повістки на 30.10.2025 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», та на 19.11.2025 з відміткою «відмова в отриманні».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.
За таких обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, відсутність будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог ст.268КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними дослідженими судом доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 479310 від 10.10.2025, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з відміткою про відмову у його проходженні.
- відео з боді камери № 474900, відповідно до якого ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось співробітниками поліції пройти огляд у медичного закладі на підтвердження чи спростування факту перебування у наркотичному стані, при цьому ОСОБА_1 попереджався про адміністративну відповідальність за відмову від його проходження;
- постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, строком на один рік.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена адміністративні відповідальність водія за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинену повторно протягом року.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторна, протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що є порушенням п. 2.5. ПДР.
Суд звертає увагу, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави (рішення Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства).
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність осіб, які перебувають на утриманні, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Разом з тим, що стосується адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №479366) та адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №479381) слід зазначити наступне.
Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.
Згідно фактичних даних, викладених у протоколі, 10 жовтня 2025 року о 15 год. 20 хв., будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, на А/Д 14, 124 км., керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д/з НОМЕР_1 , тобто не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Повторним, згідно з тлумаченням ст. 35 КУпАП, протягом року вважається вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
На підтвердження повторності в діях водія ОСОБА_1 долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по адміністративній справі від 10.10.2025 на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, останній 10.10.2025 о 15 год. 28 хв. керував транспортним засобом ВАЗ д/з НОМЕР_1 , на на А/Д М14, 124 км., будучи позбавленим права керування транспортним засобом.
За таких обставин, враховуючи, що події за вищевказаною постановою відбувались 10.10.2025 о 15 год. 28 хв., тобто пізніше складення адміністративного протоколу серії ЕПР 1 №479381, кваліфікуюча ознака повторність - відсутня.
Крім того, з досліджених протоколу серії ЕПР 1 № 479366 від 10.10.2025 та долучених до нього документів, у тому числі відео з боді камери вбачається, що діалог між співробітником поліції та зупиненим ОСОБА_1 починається з повідомлення ОСОБА_1 про те, що його вже зупиняли, щойно відпустили та оформили протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. На запитання співробітників поліції про причини відмови, повідомив, що має намір сам проходити таких огляд.
Відповідно до пунктів 2-4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки наркотичного сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на такий стан.
Разом з тим, з відео боді камери вбачається, що співробітником поліції не роз`яснено у зв`язку з чим йому пропонується освідування і не повідомлено, які ознаки вказують, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, з дослідженого суддею відеозапису вбачається, що поліцейськими не повідомлено водію про наявність у нього конкретних, визначених п. 4 розділу І Інструкції, ознак наркотичного сп`яніння, та не роз`яснено юридичні наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі на вимогу поліцейського.
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи і не може бути єдиним доказом винуватості особи.
Суд звертає увагу, що згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суд наголошує, що він не має права самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Необхідно також зазначити, що суд не повинен в даному конкретному випадку не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для притягнення особи до адміністративної відповідальності, за органи, які складають адміністративні протоколи, та формально підходити до розгляду таких матеріалів, та приймати рішення притягнення осіб до адміністративної відповідальності.
Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (за протоколом серії ЕПР1№ 479319), а провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №479366) та за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ЕПР 1 №479381) закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 36, 40-1, 126, 130, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/2303/25; провадження № 3/945/877/25), за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 945/2304/25; провадження № 3/945/878/25), за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 945/2305/25; провадження № 3/945/879/25), об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 присвоїти номер 945/2303/25; провадження № 3/945/877/25.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (провадження № 3/945/879/25), та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП (провадження № 3/945/877/25) та ч. 2 ст. 130 КУпАП (провадження № 3/945/878/25) - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Олена ЛОПІНА