провадження №33/824/4930/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баранівського Вадима Олександровича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405859 від 29 липня 2025 року), та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Баранівський Вадим Олександрович 16 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказав, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та проведення огляду місця ДТП працівники поліції порушили Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. При наявності камер зовнішнього спостереження та відео фіксації із салону автомобіля «BMW-ХЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , їх не приєднано до матеріалів справи, та маючи можливості їх перегляду та проведення аналізу відеозаписів, не проаналізувавши відеозаписи, щодо механізму розвитку події ДТП, а саме: те, що ОСОБА_1 з метою виконання маневру повороту на вул. Ю. Порика, згідно дорожньої розмітки здійснила перестроювання в першу смугу руху та продовжуючи рух по першій смузі руху зменшуючи швидкість виконувала правий поворот в цей момент водій мотоцикла «BAJAJ PULSAR» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції до попереду рухаючогось автомобіля, скоїв зіткнення передньою частиною керованого мотоцикла із задньою лівою частиною автомобіля «BMW-ХЗ» д.н.з. НОМЕР_4 .

Працівники поліції не дослідивши наявні відеоматеріали розвитку події ДТП та не маючи об`єктивних даних та доказів порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_1 , незважаючи на вищевказані вимоги «Інструкції» працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405859 від 29 липня 2025 року, відносно водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Реалізуючи право на захист особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду адміністративної справи, апелянтом отримано висновок судового експерта який надано суду першої інстанції для вивчення та оцінки належності та допустимості.

Згідно отриманого висновку судового експерта №99 від 03 вересня 2025 року, ТОВ «Українська Експертна Компанія»: в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «BMW-X3» р.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , в своїх діях повинна керуватися вимогами и. 10.1,10.3 ПДР; в даній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоцикла «BAJAJ PULSAR» р.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 , в своїх діях повинна керуватися вимогами п. 12.3 ПДР; в даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки, в діях водія автомобіля «BMW-X3» р.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , вбачити невідповідності вимогам ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дано- дорожньо-транспортної пригоди, не мас підстав технічного характеру; в даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки, в діях водія мотоцикла «BAJAJ PULSAR» р.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, яка знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; в даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, в діях водія мотоцикла «BAJAJ PULSAR» р.нл. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи зібрані та вивчені докази в ході судового розгляду адміністративної справи, вважає, що рішення суду першої інстанції винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально та поверхнево підійшов до встановлення обставин справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Баранівський Вадим Олександрович доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 19 червня 2025 року о 12 годині 30 хвилин в м. Києві, на пр. Л. Каденюка-вул. Ю. Поправки, керуючи транспортним засобом марки «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_4 , при зміні напрямку руху та перестроюванні, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не надала дорогу транспортному засобу (мотоцикл) марки «Bajaj Pulsar NS 400», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, що призвело до зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій ОСОБА_2 був травмований. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 10.3 ПДР, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405859 від 27 липня 2025 року;

протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 19 червня 2025 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29 липня 2025 року,

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24 липня 2025 року,

записом з відео реєстратора водійки ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянтки щодо відсутності правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наявні фактичні обставини встановлені у справі достовірно підтверджують те, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.3 ПДР, виходячи з наступного.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, суд під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

В даному провадженні суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також, п. 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Перестроювання це зміна в процесі руху положення транспортного засобу в межах поперечного профілю проїзної частини, пов`язане зі зміною смуги руху. Виконання перестроювання умовно розділяються на два етапи: подача попереджувального сигналу і сам маневр. Подача попереджувального сигналу виконується відповідно до вимог пунктів 9.3 та 9.4. Однак, подача попереджувального сигналу жодних переваг в русі не надає, а лише інформує інших учасників дорожнього руху про намір виконати маневр. Відповідно до п. 10.3, водій, починаючи перестроювання, має обов`язково переконатися, що не буде створена небезпека для руху тим транспортним засобам, на смугу руху яких водій буде перестроюватися. У разі виникнення небезпечної ситуації, водій, який перестроюється, повинен відмовитись від зміни смуги руху.

Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія транспортного засобу марки «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 порушень п.п. 10.1, 10.3 ПДР, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Bajaj Pulsar NS 400», д.н.з. НОМЕР_6 , та утворило склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Місцевий суд правомірно не прийняв як доказ висновок експерта №99 від 03 вересня 2025 року як такий, що не відповідає фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, висновок експерта не можна визнати таким, що узгоджується з протоколом огляду місця ДТП та схемою пригоди за відсутності вихідних даних щодо швидкості руху транспортних засобів, дорожньої обстановки під час ДТП, місця розташування транспортних засобів в момент ДТП, тому висновки експерта про наявність порушень ПДР в діях ОСОБА_2 є припущенням.

Також не є інформативним наданий апелянткою уривок запису з відеореєстратора її автомобіля, оскільки фіксує лише частково момент наслідків зіткнення (самого зіткнення не видно) тривалістю кілька секунд та не дає можливості встановити ні дорожню обстановку до моменту зіткнення, ні рух транспортних засобів до моменту здійснення перестроювання автомобіля, ні швидкість руху транспортних засобів, ні місце зіткнення транспортних засобів.

Також апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання про долучення нового доказу висновку експерта №ЕД-19/116-25/22777-ІТ від 17 жовтня 2025 року як такого, що не був предметом дослідження у суді першої інстанції, і поважність неподання такого висновку апелянтом не обґрунтована.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд не встановив підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою, та дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405859 від 29 липня 2025 року), та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баранівського Вадима Олександровича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2025 року.

Суддя: Р.В. Березовенко