П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

24.04.2025 о 21 год. 15 хв. в м. Харкові, вул. Холодногірська, 103, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №310887 від 24.04.2025 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

16.05.2025 захисник ОСОБА_1 , адвокат Бєзяєв А.А. надав до суду письмові пояснення з приводу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в яких просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Як на підстави адвокат послався на те, що начебто виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені ними не одразу, а після встановлення перебування ОСОБА_1 в розшуку ТЦК та СП в системі Оберіг. Пропозиція на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була, на думку адвоката, провокацією відмови ОСОБА_1 від такого огляду, у зв`язку з побоюванням його доставлення працівниками поліції до ТЦК. Крім того, адвокат вказав, що співробіниками поліції не було затримано т.з. ОСОБА_1 на підставі ст. 265-2 КУпАП. Також вважає, що відсутні задокументовані підстави зупинки його т.з. Крім того, цього ж дня ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав негативний висновок. На підставі викладеного, просив закрити провадження у справі.

В судове засідання представник ОСОБА_1 , адвокат Бєзяєв А.А., не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином.

Підключення відеоконференцзв`язку із ОСОБА_1 не вдалось.

Враховуючи положення аб.2 ст. 268 КУпАП, строки розгляду справи, наявність в матеріалах справи письмових заперечень захисника, вважаю можливим розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено адміністративний протокол, та його захисника.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Судом переглянуто відеозапис в матеріалах справи, який підтверджує викладені обставини.

Щодо посилання захисника на те, що матеріали справи не містять доказів законної причини зупинки т.з., суд зазначає, що вказане спростовується переглянутим відеозаписом в матеріалах справи, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 24.04.2025 в м.Харкові, вул. Холодногірська, 103, під час керування т.з. ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з непрацюючим заднім стоп сигналом. З чим і погодився сам ОСОБА_1 після перегляду відеозапису з відеопристрою поліцейського. Порушення усунено на місці.

Також суд не бере уваги самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки зазначене суперечить порядку проходження такого огляду, згідно зі ст. 266 КУпАП, а також оскільки відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження огляду на пропозицію поліцейського, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, щодо посилання захисника на відсутність доказів тимчасового затримання т.з. ОСОБА_1 , на підставі ст. 265-2 КУпАП, суд зазначає, що «відсторонення від керування т.з. особи, відносно якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані сп`яніння» та «тимчасове затримання т.з.» є відмінними поняттями, регулюються різними нормами закону та для них передбачені різні підстави їх застосування, а саме ст. 266 КУпАП та ст. 265-2 КУпАП, відповідно. Підставою для тимчасового затримання т.з. є вчинення особою певного адміністративного правопорушення, перелік яких визначено в ст. 265-2 КУпАП. Водночас, правопорушення за ст. 130 КУПАП, згідно ст. 265-2 КУпАП, не є таким, на підставі якого застосовується тимчасове затримання т.з. А тому законом не передбачено підстав для затримання т.з. за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, відтак заперечення захисника в цій частині суд не бере до уваги.

Відповідно до тексту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Тобто, в цьому випадку, працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що, можливо, перебуває у стані сп`яніння, що, в свою чергу, обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 , в розумінні п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Законом не передбачено поважних чи неповажних причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В той час, підстави, на які послався захисник, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не спростовують подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції в передбаченому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувались.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством, підтверджена дослідженими судом матеріалами справи.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно облікових даних НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в межах санкції статті, тобто 1000 нмдг., що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605.60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605.60грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.П. Грінчук