КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/9412/25

18 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В.

при секретарі Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мостової Ірини Олександрівни на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 28 серпня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Мостова І.О. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з неповним з`ясуванням обставин справи.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи нотаріально завірена згода ОСОБА_1 на придбання квартири відсутня. В договорі купівлі-продажу квартири, наявному в матеріалах справи, вказано, що ОСОБА_1 надавав згоду на придбання квартири, проте з матеріалів справи не можливо встановити зміст такої згоди - чи надавав він згоду на придбання конкретної квартири чи нерухомості в цілому, чи було у згоді вказано дату та умови придбання квартири.

Вказує на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що на прохання дітей сплачував комунальні послуги за квартиру, в якій вони проживають. Кому квартира належить на праві власності йому не було відомо. Отже, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 про право власності дружини на квартиру.

Зазначає, що про придбання дружною земельної ділянки ОСОБА_1 було відомо, проте зазначити відомості про неї в декларації не зміг, оскільки документи на час заповнення декларації знаходились на окупованій території. Після отримання відповідних документів відомості про земельну ділянку і квартиру були внесені до декларацій наступних періодів.

Вважає, що оскільки обізнаність ОСОБА_1 про право власності на квартиру станом на день подання декларації за 2022 рік не доведено, а вартість земельної ділянки не перевищує 150 прожиткових мінімумів доході громадян, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Вказує на те, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 не було вручено протокол, про що свідчить відсутність підпису під протоколом, а також відмітка уповноваженої особи.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 тривалий час перебував на лікарняному у зв?язку з хірургічним втручанням та тривалою реабілітацією після нього, що підтверджується медичними висновками, в т.ч. КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр», наданими до Національного агентства з питань запобігання корупції.

На час складання протоколу, а саме 31.03.2025, ОСОБА_1 також перебував на лікуванні, про що ним повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції, а відтак стан здоров?я не дозволяв йому з?явитись для ознайомлення з протоколом.

Звертає увагу суду на те, що датою виявлення адміністративного правопорушення є не дата складання протоколу, а дата складання довідки за результатами повної перевірки- 13 грудня 2024 року, відтак на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, а тому провадження в даній справі мало бути закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 та його захисник Мостова І.О., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор Ониськів А.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління від 02.12.2019 № 274-0 ОСОБА_1 (на підставі особистої заяви) переведено на рівнозначну посаду начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві з 03.12.2019, яка належить до посад державної служби категорії «Б». (т. 1 а.с. 189)

29 жовтня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . Після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_3 ». (т. 1 а.с. 176)

28 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2 зазначеного договору продаж вказаної квартири було вчинено за 940 000,00 грн.

Цей договір за п. 11 укладається за згодою подружжя покупця - ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчено 27 лютого 2019 року Василенком О.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованої за № 1988. (т. 1 а.с. 170)

24 липня 2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер :06:020:0078.

Відповідно до п. 5 зазначеного договору сторони погодили, що продаж земельної ділянки вчинено за 442 764,88 грн. (т. 1 а.с. 172)

24 липня 2020 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кравченко О.В. заяву, в якій заначив, що він надає згоду на купівлю його дружиною земельної ділянки кадастровий номер :06:020:0078. (т. 1 а.с. 182)

29.01.2024 о 10 год 34 хв ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію.

Відповідно до відомостей зазначених в декларації, яка була подана 29.01.2024 вбачається, що звітний період - 2022 рік.

В розділі 3 «Об`єкт нерухомості» ОСОБА_1 зазначає, шо на праві спільної часткової власності йому та його дружині належить квартира, загальною площею 66,4 м2, яка була набута у власність 31.10.1997. (т. 1 а.с. 99)

Так, у розділі 3 зазначеної декларації відсутні відомості про квартиру АДРЕСА_3 та відсутні відомості про земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер :06:020:0078.

31 березня 2025 року головним спеціалістом п`ятого відділу Управління проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції Іроденко Р.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , який працює начальником Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві.

Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_1 29.01.2024 о 10 год 34 хв подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), декларацію.

Декларація відібрана на повну перевірку на підставі положень ч. 1 ст. 513 Закону, Порядку відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення повної перевірки та черговості такої перевірки на підставі оцінки ризиків, затвердженого наказом Національного агентства від 07.12.2023 № 284/23.

За результатами повної перевірки встановлено відображення суб`єктом декларування недостовірних відомостей на загальну суму 1 382 764,88 грн.

Так, у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про квартиру загальною площею 67,7 м2, реєстраційний номер 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить члену сім`ї суб?єкта декларування (дружині) з 28.02.2019, вартістю 940 000,00 грн (відповідно до п. 11 договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2019 № 1660).

Також, у розділі «Об?єкти нерухомості» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про земельну ділянку загальною площею 800м2, розташовану за адресою: «Левада» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, земельна ділянка 60, Старобезрадичівська с/рада, Обухівський р-н, Київська обл., кадастровий номер :06:020:0078, яка належить на праві власності члену сім`ї (дружині), вартістю 442 764,88 грн.

Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності за що передбачена адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції зазначав, що ОСОБА_1 при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму, що перевищує 500 прожиткових мінімумів (1 382 764,88 гривні для працездатних осіб, що є достатніми ознаками для притягнення до адміністративної відповідальності в межах ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 4 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення у вигляді подання недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки цієї статті суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).

Відповідно до п. 1 п.п. «в» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» Суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є зокрема державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Як визначено у преамбулі Закону України «Про запобігання корупції», цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» і «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до наказу Головного управління від 02.12.2019 № 274-0 ОСОБА_1 ( на підставі особистої заяви) переведено на рівнозначну посаду начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві з 03.12.2019, яка належить до посад державної служби категорії «Б». (т. 1 а.с. 189)

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та службовою особою, яка згідно з приміткою до ст. 51-3 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Диспозицією ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачено подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З аналізу системного зв`язку преамбули Закону України «Про запобігання корупції», із приписами ч. 4 ст. 172-6 КУпАП вбачається, що наявність умислу є обов`язковою складовою цього адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 р. IIПорядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21 (чинного на момент подання декларації), суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації. Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, на початку заповнення Декларації ОСОБА_1 ознайомився із зазначеним Порядком, про що проставив відповідну відмітку.

Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації він ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставиввідповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подав цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 . (т. 1 а.с. 136)

Згідно з абз. 1 частини першої статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» повна перевірка декларації полягає у перевірці задекларованих активів, на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

За результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 було встановлено, що в декларації зазначено недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 1 382 764,88 грн.

Так, у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про квартиру загальною площею 67,7 м2, реєстраційний номер 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить члену сім`ї суб?єкта декларування (дружині) з 28.02.2019, вартістю 940 000,00 грн (відповідно до п. 11 договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2019 № 1660).

Також, у розділі «Об?єкти нерухомості» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про земельну ділянку загальною площею 800 м2, розташовану за адресою: «Левада» садівницьке товариство обслуговуючий кооператив, земельна ділянка 60, Старобезрадичівська с/рада, Обухівський р-н, Київська обл., кадастровий номер :06:020:0078, яка належить на праві власності члену сім`ї (дружині), вартістю 442 764,88 грн.

Таким чином, у розділі 3 декларації вказано недостовірні відомості на загальну суму 1 382 764,88 грн.

Суд першої інстанції ухвалив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 172-6 КУпАП, оскільки встановив факт подання ним декларації із завідомо недостовірними відомостями на загальну суму 1 382 764,88 грн. та стосується незазначення земельної ділянки та квартири, тоді як суб`єкт декларування перед поданням декларації ознайомився з порядком заповнення декларації, після внесення даних - їх повноту та достовірність і підписав документ електронним підписом.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що в матеріалах справи нотаріально завірена згода ОСОБА_1 на придбання квартири відсутня. В самому договорі купівлі-продажу квартири, наявному в матеріалах справи, вказано, що ОСОБА_1 надавав згоду на придбання квартири, проте з матеріалів справи не можливо встановити зміст такої згоди - чи надавав він згоду на придбання конкретної квартири чи нерухомості в цілому, чи було у згоді вказано дату та умови придбання квартири, суд апеляційної інстанції не приймає, з огляду на наступне.

28 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі- продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2 зазначеного договору продаж вказаної квартири було вчинено за 940 000,00 грн.

Цей договір укладається за згодою подружжя покупця- ОСОБА_1 , справжність підпису засвідчено 27 лютого 2019 року Василенком О.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованої за № 1988. (п. 11 договору) (т. 1 а.с. 170)

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 було надано згоду на укладення його дружиною ОСОБА_5 саме зазначеного вище договору купівлі - продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Доказів того, що ОСОБА_1 надавав згоду на укладення його дружиною іншого договору, ОСОБА_1 ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надав.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що про придбання дружною земельної ділянки ОСОБА_1 було відомо, проте зазначити відомості про неї в декларації не зміг, оскільки документи на час заповнення декларації знаходились на окупованій території. Після отримання відповідних документів відомості про земельну ділянку і квартиру були внесені до декларацій наступних періодів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у випадку відсутності у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, останній не був позбавлений можливості звернутись до відповідного органу з поясненнями з приводу відомостей зазначених ним в декларації.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 не було вручено протокол, про що свідчить відсутність підпису під протоколом, а також відмітка уповноваженої особи, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово викликали до Національного агентства з питань запобігання корупції, проте останній жодного разу не з`явився.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що датою виявлення адміністративного правопорушення є не дата складання протоколу, а дата складання довідки за результатами повної перевірки- 13 грудня 2024 року, відтак на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, а тому провадження в даній справі мало бути закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки загальний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, закінчується 29.01.2026 року (правопорушення вчинено 29.01.2024 року).

Окрім того, як правильно зазначив суд першої інстанції днем виявлення даного правопорушення є 31.03.2025, тобто день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Мостової І.О.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мостової Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: