Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 569/11622/25

Провадження № 33/4815/808/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Припешнюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2025 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2025 року о 02 год. 13 хв., в м. Рівне по вул. Бульби Боровця, 21 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №398 від 27.05.2025 року, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що результат продуву алкотестера «Драгер» був неправильним і він категорично з ним не погоджувався. Пояснює, що є інвалідом III групи, після операції має лише частину підшлункової залози, приймає ліки від підшлункової та цукрового діабету, що разом із хвилюванням могло дати хибні покази приладу. Зазначає, що у матеріалах справи наявні численні розбіжності між результатами огляду: у акті огляду від 27.05.2025 року о 02:25 результат огляду становить 1,54‰, тоді як у квитанції про проходження тесту 1,54‰ о 02:30, а у направленні на огляд 1,04‰ о 02:35. Також у документах зазначено ознаки сп`яніння (запах алкоголю, порушення мови, поведінка), що не підтверджуються відеозаписами з бодікамер, де він чітко та без затримки надає пояснення. Доводить, що суд першої інстанції неправомірно визнав розбіжності «технічною помилкою», фактично легалізувавши порушення працівників поліції і не взявши до уваги істотні аргументи захисту, що, на його думку, ставить під сумнів достовірність та допустимість усіх наявних у матеріалах справи доказів і є підставою для закриття провадження.

Заслухавши доводи захисника Припешнюка С.П. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 1, 54 ‰ (а.с.4);

- результатом тесту від 27.05.2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1, 54 ‰ (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд проводився у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР (а.с.5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 27 травня 2025 року, згідно якого громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 1, 04 ‰ (а.с.6);

- відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (файл Clip-1, час 04:00) та у медичному закладі (файл Clip-4, час 09:40).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності розбіжностей у результатах огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки зазначені дані стосуються різних етапів проведення огляду. Так, показник 1,54‰ є результатом первинного огляду, проведеного працівниками поліції на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу (файл Clip-1, час 04:00). Натомість показник 1,04‰ є результатом медичного огляду, проведеного у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 файл Clip-4, час 09:40).

Посилання апелянта про розбіжності у часових позначеннях, які містяться у акті огляду на стан сп`яніння, квитанції газоаналізатора та направленні на огляд, як на підстави для скасування постанови суду першої інстанції жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким не спростовано того факту, що зафіксовані події відбувалися в дійсності, що також підтверджується долученими відеозаписами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Всі інші апеляційні доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, тому не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович