№ провадження 3/208/2915/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Данилів С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

-за ст.124, ст.122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

01.09.2025 до Заводського районного суду міста Кам`янського одночасно надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 :

1) Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419369, складений 11.08.2025, за змістом якого: 11.08.2025 о 10:10 год. в м.Кам`янське, просп.Свободи, 30, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_2 , наближаючись до регульованого пішоходного переходу не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на неї. Тілесних ушкоджень заподіяно не було. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.18.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.124 КУпАП;

2) Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 419379, складений 11.08.2025 за змістом якого: 11.08.2025 о 10:10 год. в м.Кам`янське, просп.Свободи, 30, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після чого поктнув місце дорожньо-транспортної пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.122-4 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду міста Кам`янського від 03.09.2025 вказані два протоколи відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він зупинився перед пішохідним переходом, пропустив усіх пішоходів та поїхав далі, при цьому глянув у бокове дзеркало автомобіля і побачив, що жінка, яка виявилась потерпілою ОСОБА_2 нахилилась. Він зупинився та спитав що трапилось, однак ОСОБА_2 сказал, що нічого, і він поїхав далі. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції і викликала на те саме місце та почали оформлювати протоколи на нього.

Захисник ОСОБА_1 - Похваліта А.А. у судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, просив закрити провадження у справі з наступних підстав.

Так, як в самій схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2025, так і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №419369 від 11.08.2025 не зазначено переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які стались внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим внаслідок стверджуваного поліцейським порушення ОСОБА_1 п.18.2 ПДР України не спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також не спричинило тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_2 , у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення (його об`єктивної сторони).

Крім того, адвокат Похвалітий А.А. зазначаив що відповідно до положень КУпАП, порушення водієм вимг п.18.2 ПДР України, тобто порушення правил проїзду пішохідних переходів, що не спричинило пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також не спричинило тілесних ушкоджень пішоходу, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.122 КУпАП, а не за ст.124 КУпАП, натомість на вказане не звернув уваги поліцейський під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025, не надав вказаним обставинам належної правової оцінки.

В протоколі про адміністративне праворушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025 вказано, що водій ОСОБА_1 за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, 30 керуючи ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 наближаючись до регульованого пішоходного переходу не дав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, тобто відповідно до вказаного протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності нібито здійснила наїзд на пішохода (жінку) ОСОБА_2 , однак це не відповідає дійсності та повністю спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписом.

Згідно до відеозапису 11.08.2025 о 09:05 год. на регульованому пішохідному переході, розташованому на проїзній частині дороги пр. Свободи у м. Кам`янське контакт між пішоходом ОСОБА_2 та автомобілем Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , а жінка впала не від наїзду на неї, а внаслідок того що її потягнула вниз за собою дитина, а тому висунуте обвинувачення щодо обставин вчинення інкримінованого правопорушення також не відповідає дійсності, спростовується іншими належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до диспозиції ст.122-4 КУпАП, адміністративним праворушенням визнається таке діяння: «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства України, зважаючи на значення термінів, що наведені в п.1.10 ПДР України, відповідальність водіїв за ст.122-4 КУпАП передбачена лише у разі залишення водіями місця дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, при цьому дії учасника такої дорожньо-транспортної пригоди спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, тобто суб`єктивна сторона такого діяння характеризується прямим умислом.

Згідно абз. «а» п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, тобто вказані вимоги ПДР України водій зобов`язаний виконувати у разі якщо сталася подія під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, а тому з урахуванням фактичних обставин даної справи, зважаючи на те, що пішоходу ОСОБА_2 не заподіяно тілесних ушкоджень, а також не спричинено пошкоджень транспортного засобу Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , тобто за відсутності у поліцейського доказів того, що внаслідок події загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, що вказує на відсутність дорожньо-транспортної пригоди в розумінні п.1.10 ПДР України, вочевидь відсутні підстави стверджувати про порушення 11.08.2025 водієм ОСОБА_1 п.2.10. «а» ПДР України, що також не врахував поліцейський під час складання протоколу про адміністративне праворушення серії ЕРП1 №419379 від 11.08.2025

Захисник зазначив, що матеріали даної справи не містять доказів того, що 11.08.2025 о 09:05 год. на врегульованому пішохідному переході, розташованому на проїзній частині дороги пр. Свободи у м. Кам`янське водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 вчинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, зокрема, доказів вчинення адміністративного праворушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також відсутні докази того, що дії вказаної особи були спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, а тому за фактичних обставин даної справи в діях ОСОБА_1 також відсутні ознаки складу (його суб`єктивної, об`єктивної сторони) адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з"явилась, через канцелярію суду надала суду заяву, в якій зазначила, що зваживши на всі потрачені нерви, вважає ОСОБА_1 винним, водночас вирішила для себе, що ОСОБА_1 в таких літах зробить хоч якийсь висновок для себе, та його онукам не будуть траплятись такі водії.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, зміст цього діяння розкривається у диспозиції статті 124 цього Кодексу, а також за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, зміст цього діяння розкривається у диспозиції статті 122-4 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши письмові докази, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення; дані рапорту інспектора ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євдокимова І. від 11.08.2025; схему місця ДТП від 11.08.2025; письмові пояснення ОСОБА_2 ; відеозапис, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у залишенні водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а також у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається таке діяння: «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція №1395).

Відповідно до п.1 розділу І Інструкції №1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП викладені у розділі IX Інструкції №1395.

Згідно пп.1 п.1 розділу IX Інструкції №1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п.3 розділу І Інструкції №1395).

Відповідно до п.4 розділу IX Інструкції №1395, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:

1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;

2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;

3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;

4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;

5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;

6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;

7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;

8) ширина тротуарів, узбіччя;

9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;

10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;

11) розташування дорожньої розмітки;

12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;

13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються:

1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу;

2) номерний знак транспортного засобу;

3) власник (співвласник) транспортного засобу;

4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою;

5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП;

6) вид пригоди;

7) кількість учасників ДТП;

8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306;

9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення);

10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Натомість в схемі місця ДТП від 11.08.2025, а так само в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025 не зазначено переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, формально марка та марка (модель) пошкодженого транспортного засобу ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , в той час коли будь-які пошкодження такого ТЗ відсутні, у звязку з чим внаслідок стверджуваного поліцейським порішення ОСОБА_3 п.18.2 ПДР України не спричнено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також не спричинило тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_2 , у зв`язку з чим за фактичних обставин даної справи відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення (його об`єктивної сторони), безпідставно кваліфікованого за ст.124 КУпАП.

За провину ОСОБА_3 поліцейським ставиться порушення п.18.2 ПДР України, згідно до якого: на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

- регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається таке діяння: «Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками».

Згідно до пояснень ОСОБА_2 вона не отримала травм та тілесних пошкоджень, з дитиною також все добре, дуже перелякалось.

Таким чином, відповідно до положень КУпАП, порушення водієм вимог п.18.2 ПДР України, тобто порушення правил проїзду пішохідних переходів, що не спричинило пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також не спричинило тілесних ушкоджень пішоходу, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.122 КУпАП, а не за ст.124 КУпАП, натомість на вказане не звернув уваги поліцейський під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025, не надав вказаним обставинам належної правової оцінки.

З долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що 11.08.2025 о 09:05 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 виконав вимоги п.18.2 ПДР України, на регульованому пішоходному переході дав (уступив) дорогу пішоходам, у тому числі ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне праворушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025 вказано, що водій ОСОБА_1 за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, 30 керуючи ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 наближаючись до регульованого пішоходного переходу не дав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, тобто відповідно до вказаного протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності нібито здійснила наїзд на пішохода (жінку) ОСОБА_2 , однак це не відповідає дійсності та повністю спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписом.

Згідно до відеозапису, 11.08.2025 о 09:05 год. на регульованому пішохідному переході, розташованому на проїзній частині дороги пр. Свободи у м. Кам`янське, який був оглянуто та досліджено у судовому засіданні встановлено, що контакт між пішоходом ОСОБА_2 та і задньою лівою частиною автомобілем Volkswagen ID.3, д.н.з. НОМЕР_2 , дійсно був, однак за чнших обставин, ніж зазначено у протоколі.

Зокрема, із відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 зупинився перед пішохідним переходом та пропустив усіх пішоходів, після чого почав рух. Під час того, як він завершив проїзд пішохідної частини проїзджої частини дороги, дитина потерпілої ОСОБА_2 потягнула її назад за руку, внаслідок чого вона втримала рівновагу та похитнулась. Тобто, жінка втратила рівновагу не від наїзду на неї автомобілем, а внаслідок того що її потягнула вниз за собою дитина назад на пішохідну частину дороги, а тому висунуте обвинувачення щодо обставин вчинення інкримінованого правопорушення не відповідає дійсності, спростовується належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

З урахуванням викладеного вище, зважаючи на послідовність та хронології дії водія ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом, останній 11.08.2025 о 09:05 год. на регульованому пішохідному переході, розташованому на проїзній частині дороги пр. Свободи у м. Кам`янське, не порушував вимог п.18.2 ПДР України, не здійснював наїзд на пішохода ОСОБА_2 , між автомобілем Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 та вказаним пішоходом взагалі не відбувся контакт, з огляду на це вочевидь пішохід не отримав ніяких тілесних ушкоджень та відсутні пошкодження транспортного засобу, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого як ст.124 КУпАП так і ч.1 ст.122 КУпАП.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до відеозапису виконаного 11.08.2025 о 09:05 год. ОСОБА_2 з дитиною пройшла по пішохідного переходу попереду автомобіля Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , відійшла від нього на безпечну відстань для руху автомобіля, лише після цього ТЗ почав рух.

Водій ОСОБА_1 переконався, що пішоходи пройшли та відсутні перешкоди для руху прямо, а тому після виконання повної зупинку продовжив рух прямо та вже під час руху, коли автомобіль Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 перебував на пішоходному переході, дитина разом з пішоходом ОСОБА_2 раптово зупинилась та дитина побігла у протилежному напрямку, де на той час вже рухався автомобіль, у зв`язку з чим адвокат, з урахуванням фактичних обставин, звертає увагу суду на порушення вимог п.4.14 ПДР України, які допущені пішоходом.

Відповідно до п.4.14 ПДР України, пішоходам забороняється:

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

За фактичних обставин даної справи відсутні підстави стверджувати про наїзд на пішохода, а пояснення ОСОБА_2 про те, що її збив автомобіль, повністю не відповідають дійсності та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого вона впала не від зіткнення з автомобілем, а внаслідок того, що її потягнула за собою дитина, яка тримала її за руку.

Суть правопорушення, яка зазанчена поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №419369 від 11.08.2025, викладена виключно зі слів ОСОБА_2 , без дослідженні змісту відеозапису та повного зясування/перевірки фактичних обставин, тому такі твердження поліцейського про наїзд на пішохода ОСОБА_2 спротсовуються іншими належними та допустимими доказами, що окрім викладеного вище, з урахуванням обсягу (меж) вусунутого особі обвинувачення, також за відсутності факту контакту (наїзду) пішохода з автомобілем, вказує на відстуність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №419379 від 11.08.2025, суть адміністративного правопорушення: «11.08.2025 16:10:00 м. Кам`янське, проспект Свободи, 30, водій ОСОБА_1 за адресою м. Кам`янське, пр. Свободи, 30 керуючи ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 вчинив дорожньо-траспортну пригоду, порушуючи п.18.2 ПДР України, після чого покинув місце ДТП, чим порушив п.2.10.ПДР України».

Відповідно до п.1.10 ПДР України, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки;

- залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до диспозиції ст.122-4 КУпАП, адміністративним праворушенням визнається таке діяння: «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Таким чином, відповідно до норм діючого законодавства України, зважаючи на значення термінів, що наведені в п.1.10 ПДР України, відповідальність водіїв за ст.122-4 КУпАП передбачена лише у разі залишення водіями місця дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, при цьому дії учасника такої дорожньо-транспортної пригоди спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, тобто суб`єктивна сторона такого діяння характеризується прямим умислом.

Згідно абз. «а» п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, тобто вказані вимоги ПДР України водій зобов`язаний виконувати у разі якщо сталася подія під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, а тому з урахуванням фактичних обставин даної справи, зважаючи на те, що пішоходу ОСОБА_2 не заподіяно тілесних ушкоджень, а також не спричинено пошкоджень транспортного засобу Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , тобто за відсутності доказів того, що внаслідок події загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, що вказує на відсутність дорожньо-транспортної пригоди в розумінні п.1.10 ПДР України, вочевидь відсутні підстави стверджувати про порушення 11.08.2025 водієм ОСОБА_1 п.2.10. «а» ПДР України, що також не врахував поліцейський під час складання протоколу про адміністративне праворушення серії ЕРП1 №419379 від 11.08.2025

Матеріали даної справи не містять доказів того, що 11.08.2025 о 09:05 год. на регульованому пішохідному переході, розташованому на проїзній частині дороги пр. Свободи у м. Кам`янське водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Volkswagen ID.3 д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, зокрема, доказів вчинення адміністративного праворушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також відсутні докази того, що дії вказаної особи були спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, а тому за фактичних обставин даної справи в діях ОСОБА_1 також відсутні ознаки складу (його суб`єктивної, об`єктивної сторони) адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.06.2020 у справі №686/14075/16-а зазначив наступне:

17. Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

18. У свою чергу склад адміністративного правопорушення складається з об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони. Отже для наявності складу адміністративного правопорушення та як наслідок самого порушення необхідна наявність всіх його складових.

19.1 Об`єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються правовими нормами, тобто фактично це наявність правової норми яка забороняє здійснювати певні дії та передбачає відповідальність у випадку недотримання вимог цієї норми.

19.2 Об`єктивна ж сторона адміністративного правопорушення полягає у дії чи бездіяльності, що заборонені правовими нормами.

19.3. Суб`єктом такого правопорушення в даному випадку може бути конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку.

19.4. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

24. Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та, яка є, або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

25. При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено нормами міжнародного права і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є основоположним принципом в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, тому фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи та наявним у розпорядженні суду доказам.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії, Карєлін проти Росії у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини вказує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 36, 122-4, 124,251,252,280,283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десять днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Данилів