П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 о 08 год. 53 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Творча, біля будинку №51, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota FJ Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився. Факт руху зафіксовано на IPHONE 15 PRO MAX, подія на портативний нагрудний відеореєстратор підвищеної міцності vb-400 475139, 475343. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав на медичну комісію. Також, ОСОБА_1 стверджував що він не керував транспортним засобом, а його автомобіль просто стояв. На думку останнього, працівники поліції перевищили свої службові повноваження, оскільки вже третій раз його зупинили. Окрім того, просив прийняти до уваги що працівники поліції проводили відеофіксацію руху транспортного засобу, яким він керував на IPHONE 15 PRO MAX, що, на його думку, є незаконним. Саме за вказаних підстав, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2025 було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях останнього має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495241 від 27.10.2025, відповідно до якого 27.10.2025 о 08 год. 53 хв., в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Творча, біля будинку №51, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota FJ Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився. Факт руху зафіксовано на IPHONE 15 PRO MAX, подія на портативний нагрудний відеореєстратор підвищеної міцності vb-400 475139, 475343. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КБЛНПД » ДОР щодо ОСОБА_1 від 27.10.2025, в зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.2);

- письмовим роз`ясненням ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом від 27.10.2025 (а.с.3);

- рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Чехівського О.О., відповідно до якого 27.10.2025 о 08-55 годині екіпажом Буран-252 під час патрулювання Саксаганського району м. Кривого Рогу по вул. Творча, біля будинку №51 було зупинено транспортний засіб Toyota FJ Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з вказаною особою, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. На вимогу пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, останній відмовився. Було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4);

- довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «В» (а.с.5);

- відеозаписами з бодікамер поліцейських від 27.10.2025, які містять фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.6);

- карткою обліку адміністративного правопорушення з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор» від 30.10.2025 (а.с.7).

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а ще й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , під час подій 27.10.2025, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

До того ж, переглядом відеозаписів з бодікамер працівників поліції судом не встановлено будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Жодного тиску на водія з боку інспекторів не відбувалось, зауважень стосовно їх дій останній не висловлював.

Окремо, суд зазначає, що поліцейським було повідомлено водію, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння. Вказані твердження можуть бути спростовані лише в один спосіб, а саме проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому, висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак, зазначених в положеннях Інструкції, законодавець відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб, тобто шляхом проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Вказані обставини, на думку суду, підтверджують наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом, які, в свою чергу, стали підставою для пред`явлення інспектором поліції вимоги про необхідність проходження огляду на наявність стану сп`яніння.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських, які містять факт відмови останнього від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (clip-1, 08-58 год.)

Дослідженням зазначених відеозаписів судом встановлено, що поліцейськими був зупинений автомобіль Toyota FJ Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, в поліцейських виникла підозра у вживанні водієм наркотичних засобів, тому останньому було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі, на що він відмовився (clip-1, 08-58 год). У водія ОСОБА_1 після вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, був вибір пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак сп`яніння, або відмовитися від проходження такого огляду.

Отже, як на думку суду, волевиявлення водія ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських на дотримання положень п.2.5 ПДР України, правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складання відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Тому, суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 з приводу поважності причин у відмові в проходженні огляду через необхідність явки до медичної комісії.

Суд зауважує, що встановивши наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 з дотриманням усіх необхідних процедур, працівником поліції було роз`яснено останньому права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення (clip-1, 08-58 год., clip-5, 09-22 год).

Також, суд відноситься критично до аргументів ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом. Так, на відеозаписах, долучених до матеріалів справи, чітко зафіксовано, як останній виходить з-за керма автомобіля Toyota FJ Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , після час його зупинки працівниками поліції, будь-які інші особи, як в салоні авто, так і поблизу від нього, відсутні. До того ж, під час усього часу спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував вказаним транспортним засобом. При цьому, погодившись, що порушив ПДР України та погодився сплатити передбачений законом штраф (clip-1, 08-55 год.)

Окрім того, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції перевищили свої службові повноваження, оскільки вже третій раз його зупинили. Суд зазначає, що представники органів Національної поліції України мають право зупиняти водіїв, що керують транспортним засобами таку кількість разів, скільки останні порушують встановлені законом правила дорожнього руху. Законодавець жодним чином не обмежив дії поліцейських в цьому випадку, тому судом не встановлено будь-яких зловживань з їх боку в частині перевищення службових повноважень.

До того ж, не містять матеріали справи і доказів оскарження ОСОБА_1 у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в зв`язку з перевищенням ними службових повноважень.

Окрім того, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 з приводу того, що відео, на якому зафіксовано рух автомобіля, не може бути належним доказом, оскільки воно зафіксовано на IPHONE 15 PRO MAX.

Так, абз.8 ч.1 ст.40 Закону України « Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2025 передбачено, що поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що пе ребувають у чужому володінні. Тобто, у вказаному випадку, законом не передбачено вимог до технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення. Так само, законом не заборонено використання працівниками поліції даних будь-якого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису.

Суд зазначає, що відеозапис з ОСОБА_2 , що додано до протоколу про адміністративне правопорушення, є допустимим доказом, який відповідає вимогам ст.251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Вказаний відеозапис відображає подію адміністративного правопорушення та містить відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, обставин, які би ставили під сумнів належність, достовірність чи допустимість відеозапису не виявлено. Вказаний відеозапис оцінений судом відповідно до вимог ст.252 КУпАП в сукупності з усіма іншими доказами та обставинами справи.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, у зв`язку з чим суд робить висновок про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які перелічені в протоколі, тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого він відмовився.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, необхідно розцінювати, як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно з встановленими правовими нормами.

При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Обираючи видстягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує особу ОСОБА_1 ,його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Ткаченко