КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/5071/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,-

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410312 від 02 серпня 2025 року, ОСОБА_1 , 02 серпня 2025 року о 17 год 30 хв на регульованому перехресті дороги Р-04 по вул. Будівельна поблизу будинку 19 в с. Білогородка, Бучанського р-ну, Київської обл., керував автомобілем HYUNDAI IX35 державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав перевагу в русі автомобілю TOYOTA COROLLA державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті відбулось зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження відносно нього за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що бажаючи повернути ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, 02 серпня 2025 року о 17 год 30 хв, він зупинився і не здійснював жодного руху, чекав можливості, коли буде впевнений, що маневр є можливим, при цьому розраховував на дотриманні ПДР іншим учасником дорожнього руху. Проте, водій автомобіля TOYOTA COROLLA ОСОБА_2 , маючи достатню оглядовість та технічну можливість, міг запобігти зіткненню (пригальмувати, змінити траєкторію, скористатися правом переваги обережно), але цього не зробив, і саме його поведінка стала безпосередньою причиною ДТП та пошкодження транспортних засобів.

Вказує, що у п.12.3 ПДР України зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, навіть маючи перевагу, ОСОБА_2 зобов`язаний був вжити заходів для запобігання ДТП, але цього не зробив, чим порушив п. 12.3 ПДР України, і саме його порушення перебуває у причинному зв`язку з пошкодженням транспортних заходів.

Отже, на його думку, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та настанням шкоди, а тому відсутній склад правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання потерпіла особа ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_1 в тому, що він02 серпня 2025 року о 17 год 30 хв, керуючи автомобілем HYUNDAI IX35 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки під час зміни напрямку руху, а саме: повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямота здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив16.6 ПДР України.

Відповідно до п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 410312 від 02 серпня 2025 року;

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2025 року;

-письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 02 серпня 2025 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 серпня 2025 року.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 16.6 ПДР України є правильний, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП вірна.

Доводи, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько