П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/1165/25

Провадження №3/377/378/25

19 листопада 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу, про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.09.2025 серії ВАД №852039 26 вересня 2025 року, о 13 годині 10 хвилин, знаходячись біля торгівельного кіоска «Street Food» ТК «Айнур», Бакинський квартал, будинок № 33, ОСОБА_1 під час сварки з громадянином ОСОБА_2 застосував аерозольний газовий балончик «Перець - 1Б» (Перцевий), розпиливши вміст в обличчя ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в результаті сварки з ОСОБА_2 , який наніс йому удари, він був вимушений захищатися та застосувати до нього газовий балончик «Перець - 1Б». Вважає, що в його діях відсутній склад хуліганства, оскільки умислу на вчинення хуліганських дій у нього не було, тому що за наведених обставин він захищав своє життя та здоров`я.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно частиною 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законодавством порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, суду надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, серії ВАД № 852039 від 26 вересня 2025 року ;

- рапорти старшого інспектора чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Шопіна М.С. від 26 вересня 2025 року, відповідно до яких 26.09.2025 о 14:39 та о 13: 43 надійшли повідомлення від служби 102 про те, що у магазині «Айнур » м. Славутича, кафе «Street Food», побили кур`єра, заявники Пекур та ОСОБА_3 ;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, складений інспектором СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП майором поліції Тарасенком О. 26.09.2025, яким він прийняв усну заяву від ОСОБА_1 про те, що 26.09.2025, близько 13:20, в м. Славутич, Бакинський квартал, будинок № 33, в магазині «Айнур», ОСОБА_2 наніс йому близько шести ударів кулаком в обличчя, чим завдав тілесні ушкодження забійну рану верхньої губи;

- заява ОСОБА_1 від 26.09.2025 про припинення розгляду його заяви за фактом спричинення тілесних ушкоджень;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.09.2025, відповідно до яких він працює кур`єром в «Street Food», що знаходиться в ТК «Айнур». 26 вересня 2025 року, близько 13:30, у магазині «Айнур» у нього виник конфлікт з наглядно знайомим ОСОБА_4 , в ході якого вони ображали один одного, а потім ОСОБА_5 його декілька разів ударив по обличчю, а він у відповідь застосував газовий балончик «Перець - 1Б», який потім добровільно віддав працівникам поліції;

- копія пояснень ОСОБА_2 із зазначенням про відмову надавати пояснення згідно ст. 63 Конституції України;

- письмові пояснення ОСОБА_6 , згідно з якими вона працює адміністратором в SMA hayse, який розташований у ТЦ «Айнур». Знаходячись на робочому місці, 26.09.2025, близько 14:00, вона стала свідком, як у торгівельному закладі ОСОБА_2 спровокував конфлікт з кур`єром ОСОБА_1 , в ході якого вдарив ОСОБА_7 декілька разів по обличчю кулаками обох рук. Хитаючись від ударів, ОСОБА_8 бризнув перцевим балончиком у бік ОСОБА_5 ;

- рапорт старшого дільничного офіцера поліції ВП № 2 Вишгородського РУП капітана поліції Маркевича І. від 26.09.2025 про виїзд на місце пригоди у торгівельний заклад «Айнур», де відбулася бійка між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в ході якої ОСОБА_1 застосував в приміщенні магазину газовий балончик;

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виданого 05.01.2022 органом 3218, на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 .

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Крім того, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Кваліфікуючою ознакою правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП, зокрема є вчинення особою дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Натомість зі змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №852039 від 26 вересня 2025 року вбачається, що зазначена ознака відсутня, а отже суть адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, за якою складено протокол.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство», дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства та останнє відрізняється від інших правопорушень тим, що:

1) вчиняється за явно несуттєвим приводом;

2) безпосередня причина злочинного конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією);

3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами;

4) спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені.

З аналізу змісту статті 173 КУпАП слідує, що однією з обов`язкових ознак суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є наявність в діянні правопорушника хуліганського мотиву явної неповаги до суспільства. Тобто вчинені правопорушником дії можуть кваліфікуватись як хуліганство лише, якщо викликані прагненням правопорушника показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною як для самого хулігана, так і для очевидців його дій.

При цьому, у випадку вчинення особою дій, які охоплюються об`єктивною стороною складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, однак вчинення яких не зумовлено хуліганським мотивом, в залежності від обставин, повинні бути кваліфіковані за суміжними складами правопорушень.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП за ознаками дрібного хуліганства, тобто застосування ним під час сварки з громадянином ОСОБА_2 аерозольного газового балончика «Перець - 1Б» (Перцевий) шляхом розпилення вмісту в обличчя ОСОБА_2 .

Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що між відвідувачем магазину «Айнур» ОСОБА_2 та кур`єром в «Street Food» ТК «Айнур» ОСОБА_1 виник конфлікт, який був спровокований ОСОБА_2 , в ході якого останній наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_1 , в результаті якого ОСОБА_1 , з метою самооборони, застосував спецзасіб газовий балончик «ПЕРЕЦЬ-1Б».

Доказів того, що в результаті вказаних дій ОСОБА_1 будь-якій особі була спричинена шкода, матеріали справи не містять.

Таким чином, приходжу до висновку, що обставини поведінки ОСОБА_1 , як вони були встановлені у судовому засіданні, та викладені вище, не свідчать про його прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, а пов`язані із з`ясуванням стосунків з особою, з якою в нього виник конфлікт, не утворює суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Надані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_6 , яка була свідком конфлікту, не змінюють вказаних обставин, а навпаки, підтверджують пояснення, надані ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що ст.195-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за застосування спеціальних засобів самооборони з порушенням установлених правил, а також зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1993 №706 «Про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії» до спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, належать упаковки з аерозолями сльозоточивої та дратівної дії (газові балончики).

Проте, уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення за такою статтею протокол не складала.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У своїй сукупності наведені обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні не встановлено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, то провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись статтями 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич