Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 572/4400/25

Провадження № 33/4815/977/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Міщук Л.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Клюйка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Клюйка А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2025 року о 02 годині 12 хвилини по вул. Шкільна, 23 в с. Корост Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту, який проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» №6810, результат огляду якого 0, 43 ‰, чим порушила п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Клюйко А.О. просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У разі визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити адміністративне провадження на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Зазначає, що судом не взято до уваги безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також неповідомлення водію причини зупинки, оскільки з відеозаписів, долучених до матеріалів справи не прослідковується порушення водієм Правил дорожнього руху, тому всі наступні вимоги працівників полії вона не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказує, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки після проведення тестування на місці зупинки поліцейський не роз`яснив, що у разі незгоди з результатами огляду за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest №6810, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я, а відразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Наголошує, що в матеріалах справи наявні акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та направлення водія на огляд, однак складання цих документів на відеозаписах не зафіксовано. При цьому в направленні на медичний огляд вказано, що ОСОБА_1 відмовилася від медичного огляду, однак такий огляд їй не був запропонований. Доводить, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, оскільки вона неодноразово повідомляла працівників поліції про те, що змушена була сісти за кермо у зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я її матері, яка потребує стороннього догляду у зв`язку з діагностованим інсультом.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Клюйка А.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Статтею 266 КУпАП, окрім іншого, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дані положення також закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.п.6, 7 розділ І).

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Так, обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з доданими до нього матеріалами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 категорично заперечила свою винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначила, що вночі їй зателефонувала мати та попросила приїхати до неї у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. При цьому зауважила, що працівники поліції стояли поруч з будинком та одразу зупинили її. Також ОСОБА_1 вказала, що її мати проживає сама, має діагноз «Гострий мозковий інсульт…», тому її потрібно возити регулярно до медичного закладу та необхідний сторонній догляд, а поруч з матір`ю проживає лише вона, оскільки інші брати та сестра проживають в різних населених пунктах, в тому числі в іншій області, тому просила не притягувати її до адміністративної відповідальності та не позбавляти права керування транспортним засобом.

Захисник Клюйко А.О. в судовому засіданні наголосив на тому, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції безпідставно почали звинувачувати ОСОБА_1 у наявності ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд безпосередньо на місці зупинки, на що вона погодилася. Разом з тим зауважив, що після проходження огляду на місці зупинки ТЗ ОСОБА_1 не погодилася з результатом огляду, однак працівники поліції в порушення ст.266 КУпАП, не запропонували їй пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, однак направлення на медичний огляд водія міститься в матеріалах справи.

Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу (файл Корост 2, час 02:17; 10:07). Також з відеозапису видно, що після проведення огляду ОСОБА_1 зазначила, що вона не згідна з його результатом (файл Корост 3, час 03:42), однак працівники поліції, порушуючи вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про те, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, не запропонували їй пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, а одразу розпочали складати протокол про адміністративне правопорушення. При цьому на відеофайлі «Корост 4» ОСОБА_1 сама просила пройти огляд ще раз (час 09:13).

Таким чином, працівниками поліції не було належним чином роз`яснено права водія пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки такий огляд у медичному закладі є обов`язковим у разі незгоди водія з первинним тестом. Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення до КНП «Сарненська ЦРЛ» для проведення медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ні пропозиції пройти медичний огляд, ні факту складання такого направлення на відеозаписах не зафіксовано, що дає підстави для сумнівів у достовірності долучених до справи матеріалів.

Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Клюйка А.О. задовольнити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович