Провадження№ 3/522/6208/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(повний текст)

11.11.2025 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Бабалунги О.М., адвоката Ярмуш В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушенян, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025 року о 00 годин 49 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м.Одеса вул.Канатна, 89, керував транспортним засобом - електросамокатом «Jet» з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголою з ротової порожнини, поршення мови, порушення координації рухів. У порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» або у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

За вказаним фактом співробітниками патрульної поліції було складено протокол серії ЕПР1 №397812 від 21.07.2025 року.

За наведених обставин ОСОБА_1 вчинив адміністартивне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ярмуш В.В. просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопоршення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП. Зазначає, що на відеозаписах з відеореєстраторів поліцейських не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факту та підстави його зупинки, не розяснено ОСОБА_1 його права та обовязки. Крім того, електросамокат не є транспортним засобом у розумнінні закону, ОСОБА_1 не визнавав, що вживав алкогольні напої.

Розглянувши справу про адмінітстративне правопорушення, заслухавши пояснення сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстраторів поліцейських, які приєднані до матеріалів справи, дійсно не вбачається факту керування та зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції. Утім, аналіз поведінки особи та перебігу подій, які зафіксовані на відеозаписах, дає підстави прийти до переконливого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за наведених у протоколі обставин. Так, під час спілкування після зупинки з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом та пояснює, що йому не було відомо про належність електросамокату до транспортних засобів. В цей час поруч із ним знаходиться електросамокат.

Крім того, твердження захисника про те, що електросамокат не є транспортним засобом, суд вважає необгрунтованими, враховуючи наступне.

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Цей термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023 року, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Таким чином, електросамокат, відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 електросамокатом з ознаками сп`яніння є доведеним та на викликає жодних сумнівів. Також відеокамерами зафіксовано як останній відмовився від проходження огляду на стані сп`яніння і при цьому йому було роз`яснено наслідки такої відмови.

Також суд відхиляє твердження сторони захисту про безпідставність зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_1 , оскільки, зі змісту протоколу та відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 ,. керував транспортним засобом 21.07.2025 року о 00 годин 49 хвилин, тобто в період дії комендантської години, протягом якої громадяни мають дотримуватися визначених правил. Підстава зупинки ОСОБА_1 була розяснена (порушення вимог «комендантської години»), крім того були розяснені його права та обовязки, а саме щодо проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та медичному закладі. Під час судового розгляду суд забезпечив стороні захисту реалізацію усіх передбачених законом прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації Марченка М. з 1 березня 2023 року запроваджено на території Одеси та Одеської області комендантську годину з 00.00 години до 05.00 години ранку. В цей період часу встановлено заборону для громадян перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям м.Одеси та Одеської області з метою встановлення і підтримки громадського порядку, зменшення кількості жертв, ліквідації наслідків техногенної катастрофи, епідемії, епізоотії, тощо. Така ж заборона діє і щодо руху транспортних засобів.

Виконання питань дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовою адміністрацією на спеціально виділені для цієї мети озброєні вогнепальною зброєю і спеціальними засобами комендантські патрулі з числа військовослужбовців чи співробітників органів внутрішніх справ або спільні патрулі з залученням особового складу військовослужбовців і поліції.Якщо людина в заборонений час протягом комендантської години знаходиться на вулиці, то комендантський патруль має право затримати дану особу і перевірити у неї наявність документів, які б давали право їй на таке перебування на вулиці чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години. У разі потреби комендантський патруль наділений правом проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла затриманих громадян. При навмисному опору з боку затриманої особи виконати законні вимоги комендантського патруля до такої особи може бути застосовано фізичну силу чи вогнепальну зброю.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

За таких обставин, суд вважає, що працівники поліції мали повне право здійснити зупинку керованого ОСОБА_1 під час комендантської години транспортного засобу з метою з`ясування обставин імовірного порушення ним вимог щодо обмеження руху у казаний період часу, а тому доводи сторони захисту в цій частині теж є необґрунтованими.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засобів.

Згідно довідки долученої до матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія терміном дії з 13.05.2025 по 13.05.2055 року.

Відповідно до п.2.9 Правил Дорожнього Руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із приписами п.2.5 Правил Дорожнього Руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397812 від 21.07.2025 року за ч.1 ст.130 КпАП.

- письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи нішого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07. 2025 року, складеного о 00 годин 49 хвилин.

- диском з відеозаписами з нагрудних камер співробітників УПП, на якому зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Норма ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього Руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На думку суду таке стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року№ 3674-VI із особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 9, 24, 34, 130, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч ) гривень в дохід державиз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя :