ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26063/25

Провадження № 33/820/695/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Борсука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 03.09.2025 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, у порушення п. 2.3.б. Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним та при виконанні маневру розвороту здійснив наїзд на перешкоду, а саме пішохідне огородження. Внаслідок ДТП автомобіль та пішохідне огородження отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 03.09.2025 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.10. ПДР, керуючи ТЗ Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, залишив місце події.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 03.09.2025 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, керуючи транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, у порушення п. 2.1.0.є. Правил дорожнього руху, вживав після ДТП, яка відбулась 03.09.2025 близько 19.20 год. за адресою м. Хмельницький, вул. Свободи, 4, алкогольні напої, що підтверджується результатами тестування за допомогою приладу Alcotest Drager 0272 № 882 від 03.09.2025 (результат 2,81 проміле).

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова першої інстанції прийнята без врахування вимог ст. ст. 245 та 280 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції не з`ясовано яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , оскільки транспортним засобом Mercedes Benz E200D, д.н.з. НОМЕР_2 він не керував, він йому не належить та взагалі немає ніякого відношення до нього та до розгляду даної справи.

Судом першої інстанції не враховані його пояснення про те, що ОСОБА_1 03.09.2025 р. керував транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював маневр розвороту, при цьому під час здійснення маневру розвороту по вул. Свободи, щоб уникнути зіткнення не помітив як зачепив переднім бампером транспортного засобу перешкоду у виді пішохідного огородження, оскільки пришвидшив рух автомобіля внаслідок уникнення зіткнення із зустрічним транспортним засобом. Зачеплення було досить незначне, бампер автомобіля лише трохи поцарапаний, потерпілі в даній ситуації відсутні. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 поїхав далі, оскільки ознаки ДТП були відсутні. Щодо того, що відлетів номерний знак транспортного засобу, то дані номерні знаки відлітають за будь-яких причин. Пішохідне огородження, було пошкоджено ще раніше іншими транспортними засобами. Тому відсутні докази створення аварійної ситуації чи порушення правил дорожнього руху, яке б утворювало склад правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Вказує, що огляд проводився із порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, акт огляду містить виправлення, неповні дані свідків, що ставить під сумнів його достовірність, в протоколі не зафіксовано факт відмови від огляду в медичному закладі, а тому використання тільки портативного приладу без належної перевірки є незаконним. В матеріалах справи немає підтвердження належної сертифікації приладу, яким проводився огляд, а також відсутній відеозапис повної процедури.

Суд першої інстанції, призначаючи максимальне стягнення, не врахував пом`якшуючі обставини, передбачені ст.33 КУпАП (відсутність потерпілих та шкоди третім особам; позитивну характеристику особи; відсутність обтяжуючих обставин). Крім того, в постанові суду не вказано від якого числа складений акт огляду на стан сп`яніння, ким він був складений та підписаний,

Зазначає, що не вживав ніяких алкогольних напоїв, ОСОБА_1 ніхто не повідомляв, що необхідно пройти огляд на стан сп`яніння. О 22 годині ОСОБА_1 подзвонила його мати, ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу, та повідомила, що їй подзвонили з поліції і потрібно підійти та забрати номерний знак автомобіля, ці свідчення можуть підтвердити свідки.

В постанові першої інстанції, суд послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 03.09.2025 року, однак, з незрозумілих причин не здійснив його допиту, чим порушив ст. 247і 280 КУпАП.

Також, судом першої інстанції було грубо порушено право на захист, оскільки під час розгляду справи ОСОБА_1 не було надано право ознайомитися з відеоматеріалами, які були додані до матеріалів адміністративної справи, та право скористатися правовою допомогою.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Борсука В.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 442785, № 442741, № 442758 від 03.09.2025, у вказаний день ОСОБА_1 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, у порушення п. 2.3.б. Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним та при виконанні маневру розвороту здійснив наїзд на перешкоду, а саме пішохідне огородження. Внаслідок ДТП автомобіль та пішохідне огородження отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 03.09.2025 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.10. ПДР, керуючи ТЗ Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, залишив місце події.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 03.09.2025 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по вул. Свободи, 4 у м. Хмельницькому, керуючи транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП, у порушення п. 2.1.0.є. Правил дорожнього руху, вживав після ДТП, яка відбулась 03.09.2025 близько 19.20 год за адресою м. Хмельницький, вул. Свободи, 4, алкогольні напої, що підтверджується результатами тестування за допомогою приладу Alcotest Drager 0272 № 882 від 03.09.2025 (результат 2,81 проміле).

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 442785, № 442741, № 442758 від 03.09.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, необхідність якого виникла у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода, порушення координації рухів; результатами тесту здійсненого за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 № 882 від 03.09.2025 (результат 2,81 проміле); план-схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.09.2025; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.09.2025; відеозаписом із нагрудного персонального відеореєстратора поліцейського.

Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не з`ясовано яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , оскільки транспортним засобом Mercedes Benz E200D, д.н.з. НОМЕР_2 він не керував, апеляційний суд до уваги не бере та вважає опискою допущенною у постанові, яка ніяким чином не погіршує становище та не впливає на висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Посилання на те, що судом першої інстанції не враховано пояснення ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, у судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав та пояснив, що він дійсно 03.09.2025 керував транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який належить його матері. Під час здійснення маневру розвороту по вул. Свободи, не помітив як здійснив наїзд переднім бампером транспортного засобу на перешкоду у виді пішохідного огородження, оскільки пришвидшив рух автомобіля внаслідок уникнення зіткнення із зустрічним транспортним засобом. Після приїзду додому вживав алкогольні напої. У зв`язку із цим, просив суд закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, у постанові зазначено, що суддя критично оцінює пояснення та версію подій, яку висловила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки наїзд на стовпчик огородження відбувся переднім бампером транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого відлетів номерний знак автомобіля. З переглянутого відеозапису із місця події встановлено, що внаслідок такого наїзду зігнувся стовпчик, а тому суддя прийшов до переконання, що водій не міг не помітити зіткнення із перешкодою, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу, в тому числі пошкодження пішохідної огорожі. Після ДТП водій залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним, та в подальшому, через незначний проміжок часу вживав алкогольні напої, що свідчить про наявність в його діях складів адміністративних правопорушень, які передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Посилання на те, що відеозапис не відповідає критерію належності, оскільки не є безперервним, апеляційний суд відхиляє, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності для встановлення істини у справі, яким, зокрема, зафіксовано події, із зазначенням дати та часу, починаючи з моменту виявлення ДТП, встановлення водія транспортного засобу, висловлення поліцейськими до нього про ознаки алкогольного сп`яніння та вимоги щодо необхідності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, тоді як всі інші відомості містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та власноручно підписався.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд проводився із порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735.

Вказані вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, з відеозапису події вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, такі ознаки були повідомлені водію та запропоновано йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився, результат не заперечував та відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 .

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та при огляді на стан алкогольного сп`яніння діяли в межах Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що у протоколі не зафіксовано факт відмови від огляду в медичному закладі, а тому використання тільки портативного приладу без належної перевірки є незаконним.

Так, згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, він містить усі необхідні відомості зазначені у вказаній статті.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає ч.2 ст.266 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вживав ніяких алкогольних напоїв, ніхто йому не повідомляв, що необхідно пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом, в якому він зізнається, що випив алкоголь одразу після вчинення ним ДТП, тоді як працівники поліції повідомили, що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про ненадання працівниками поліції на вимогу водія для ознайомлення сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є неспроможними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 вимагав такі документи, та, окрім того, в роздруківці з приладу "Драгер" містяться відповідні дані щодо калібрування цього приладу.

Твердження про те, що судом першої інстанції було грубо порушено право на захист, оскільки під час розгляду справи ОСОБА_1 не було надано право ознайомитися з відеоматеріалами, які були додані до матеріалів адміністративної справи, та право скористатися правовою допомогою не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки на стадії апеляційного перегляду справи правопорушнику забезпечено його право на доступ до суду та не порушено його право на захист. Будь-яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були б підставою для її скасування або зміни, останнім та його захисником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 в суді першої інстанції захисника не залучав та ніяких клопотань щодо ознайомлення із матеріалами справи не заявляв.

Не заслуговують на увагу і твердження апеляційної скарги про те, що у постанові суду першої інстанції, суд послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 03.09.2025 року, проте з незрозумілих причин не здійснив його допиту, чим порушив ст. 247і 280 КУпАП.

Апеляційний суд наголошує, що в матеріалах справи містяться як письмові пояснення зазначеного свідка так і зафіксовані на відеозаписі, крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв клопотання про допит вказаного свідка.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог частини 2 статті 36 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК