Справа № 515/1580/25
Провадження № 3/515/1958/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого за наймом,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року приблизно о 21 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи особою, яку 11.02.2025 року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_2 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, спричинивши психологічне насильство та завдавши шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також, 26 вересня 2025 року приблизно о 21 год 00 хв ОСОБА_1 , будучи особою, яку 11.02.2025 року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою у присутності малолітньої падчерки ОСОБА_3 , 2014 року народження, завдавши шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, клопотання про відкладення справи суду не надав. На адресу суду повернувся рекомендований лист з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).

Крім того, ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи 18 листопада 2025 року повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративних протоколів за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який не прибув на судові виклики.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756438 від 03.10.2025 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, протокол підписав; рапортом про реєстрацію події помічника чергового ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Гнєзділова П.І., згідно з яким 26.09.2025 року на спецлінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її син ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння разом з невісткою нанесли їй тілесні ушкодження, дебоширять, у будинку є дитина 13 років; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.09.2025 з викладенням обставин вчинення протиправних дій відносно неї ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.05.20252 року з викладенням обставин вчиненого ним правопорушення та визнанням вини; формою оцінки ризиків домашнього насильства відносно ОСОБА_1 від 26.09.2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 756439 від 03.10.2025 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, протокол підписав; рапортом доп ВП№2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Лебеденка О.С. від 03.10.2025 про те, що під час вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 була присутня його малолітня падчерка ОСОБА_3 , 2014 року народження; постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 та ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення повторного протягом року діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Під час розгляду справи, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , оскільки він своїми діями завдав шкоди її психічному здоров`ю, будучи раніше протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Таким чином, дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 у присутності малолітньої падчерки ОСОБА_3 , 2014 року народження, суд дійшов висновку про доведеність матеріалами справи вини порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.40-1, ч.3 ст.173-2, 283, 284 КУпАП,суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Штраф стягнути за наступними реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA0015732, код КДБ: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтями 307, 308 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя О.А.Дем`янова