Справа № 455/2666/24 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А. В.
Провадження № 33/811/1334/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника - адвоката Гагалович Галини Михайлівни на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 19 серпня 2025 року,

встановив :

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.08.2025

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 11.11.2024 о 12 годині 40 хвилин в с-щі Нижанковичі, площа Свободи, 1, Самбірського району Львівської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda СХ-5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову судді захисник ОСОБА_1 - адвокат адвокат Гагалович Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.І ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає апеляційну скаргу незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт звертає увагу, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування ТЗ особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а не керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як визначено в ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР. Таким чином склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 не міг бути притягнутий до відповідальності на підставі зазначеної норми.

Апелянт наголошує, що працівниками поліції було безпідставно зупинено водія ОСОБА_1 , оскільки він не порушував правил дорожнього руху, відповідно всі подальші дії та документи складені працівниками поліції не можуть бути належними та допустимими доказами у справі стосовно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що зазначене суперечить практиці Верховного Суду в справі № 686/11314/17 від 15.03.2019.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник Гагалович Г.М. не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від адвоката Гагалович Г.М. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Гагалович Г.М.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч твердженням апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР1 № 171105 від 11.11.2024 ОСОБА_1 були: запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився. Результат огляду - 1,37 ‰. ОСОБА_1 з таким результатом не погодився.

Згідно з ч. З ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

На виконання вищезазначених вимог, поліцейськими неодноразово висловлювалася пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, а саме: КНП СМР Старосамбірська PJI, однак останній відмовився.

Після чого поліцейський роз`яснив наслідки відмови та повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що фабула протоколу не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає безпідставним.

Частиною 1ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 11.11.2024 в смт. Нижанковичі на пл. Свободи керував транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda СХ-5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про відсутність доказів порушення ним ПДР, які надавали б підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки як вбачається з рапорта поліцейського СРПП ВП № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Ігоря Терлецького (а.с. 3), в ході патрулювання, близько 12 год. 40 хв. в смт. Нижанковичі, площа Свободи, 1 Самбірського району у попутному до службової машини поліції рухався автомобіль марки Mazda СХ5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Тому, відповідно до п.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ними були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору, після чого водій вказаного транспортного засобу зупинився.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279,280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Враховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Гагалович Галини Михайлівни залишити без задоволення.

Постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.08.2025 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА