ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1710/25Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 33/817/584/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Істеревич А.З.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення, на підставі ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Як визнав суд, 07 серпня 2025 року приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Киданці по вул. Польова Тернопільського району Тернопільської області, повторно протягом року, керував автомобілем, марки «Тесла» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом та не впорався з керуванням і здійснив з`їзд в ставок, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.1 «а», 2.3 «б», 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не відповідає матеріалам справи та вимогам законодавства, а судом порушено норми процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що категорично заперечує зазначені в протоколах обставини, оскільки не він перебував за кермом транспортного засобу «Тесла» д.н.з. НОМЕР_1 в момент ДТП, а ОСОБА_2 .

Вказує, що даний факт можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , яких апелянт просив викликати в суд для дачі пояснень. Суд першої інстанції викликав зазначених свідків у судове засідання, призначене на 17.10.2025, однак вони не змогли зв`явитися до суду з поважних причин. У зв`язку з цим ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи та повторний виклик свідків, але суд відмовив у його задоволенні та виніс оскаржувану постанову.

Просить скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Істеревич А.З., які ствердили, що ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин наведених у протоколах про адмінправопорушення, не керував, повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивах, просять скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції, 07 серпня 2025 року приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с.Киданці по вул.Польова Тернопільського району Тернопільської області, повторно протягом року, керував автомобілем, марки «Тесла» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом та не впорався з керуванням і здійснив з`їзд в ставок, внаслідок чого транспортний засіб отримав тримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, а також керував вказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.1 «а», 2.3 «б», 2.5 ПДР України.

В протоколах про адміністративні правопорушення, які були предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Зі змістом протоколів ОСОБА_1 був ознайомлений, від підпису відмовився.

Ці документи були предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складені уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124, ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414955 від 07.08.2025 року;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414959 від 07.08.2025 року;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414957 від 07.08.2025 року;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 . Від 07.08.2025;

витягом з програми ІПНП МВС;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.08.2025;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 07.08.2025 о 05 год. 10 хв. в с.Киданці, вул. Польова;

заявою ОСОБА_2 від 07 серпня 2025 року в якій вона зазначає, що з приводу ДПТ відомості до ЄРДР просить не вносити та претензій ні до кого не має;

відеозаписами з бодікамери працівника поліції №857359 (назви файлу «export-cnksa»);

свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820» № ARLJ-0557, яке чинне до 27.02.2026;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5414525 від 07.08.2025.

Дані обставини також стверджуються рапортом інспектора поліції від 08 серпня 2025 року.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Так, оглянутим відеозаписом із нагрудної камери працівника патрульної поліції зафіксовано події, які відбуваються після реагування працівників поліції по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.08.2025 о 03 год. 00 хв. в с.Киданці по вул. Польова Тернопільського району Тернопільської області, де водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Тесла» д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням і здійснив з`їзд в ставок, внаслідок чого транспортний засіб отримав тримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зокрема, як правильно встановлено судом першої інстанції, відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 пояснював, що саме він керував автомобілем, не впорався з керуванням і вчинив ДТП. Під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що останній перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Унаслідок цього поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте водій ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці події, так і у найближчому медичному закладі. Окрім того, в ході перевірки за базою даних ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом двічі протягом року не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, за що на останнього попередньо було складено постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував траспортним засобом, спростовуються переглянутим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Зокрема на 03 год. 52 хв. відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 безпосередньо в розмові з поліцейським зазначив, що саме він керував автомобілем, не впорався з керуванням та вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Вказані обставини також підтверджуються іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Дані обставини дають суду підстави вважати, що саме ОСОБА_1 був водієм вищезазначеного транспортного засобу.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , відразу після того як до нього підійшли працівники поліції, повідомив, що саме він керував транспортним засобом «Тесла», не впорався з керуванням і вчинив ДТП. В подальшому він почав заперечувати факт керування, стверджуючи, що за кермом перебувала ОСОБА_5 , яка нібито і спричинила ДТП.

Разом з тим, як правильно встановлено місцевим судом, зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_6 встановлено, що на момент ДТП вона взагалі не перебувала на місці події та прибула туди лише згодом.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є безпідставними і надуманими.

Таким чином, заперечення апелянтом факту керування транспортним засобом розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Варто зауважити, що дані доводи апеляційної скарги захисника були предметом дослідження в суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Також апеляційний суд погоджується з викладеним в постанові суду першої інстанції твердженням про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимогу пункту 2.3 б Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративних матеріалів судом першої інстанції.

Дослідивши указані докази, та надавши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимоги Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникнення ДТП, що й було встановлено судом першої інстанції.

В обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 повторності вчинення правопорушення уповноваженою особою долучено до матеріалів справи витяг з програми ІПНП МВС України, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався УПП в Тернпільській області за ч.2 ст.126 КУпАП, і постановою від 09.04.2025 року на нього було накладено стягнення у виді штрафу 3400 грн.

Вказана постанова, станом на день винесення оскаржуваної постанови судом першої інстанції, набрала законної сили, протилежного апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

За встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки вищезазначені докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються матеріалами провадження, які з достатньою повнотою зібрані працівниками поліції і були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу судом першої інстанції.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення та кваліфікація його дій за ст. 124, ст.130 ч.1, ч.5 ст.126 КУпАП є правильними.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя