Провадження № 3-зв/638/4/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова в складі судді Латки І.П., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В`ячеслава Анатолійовича про відвід судді Гребенюка В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Шевченківського районного суду міста Харкова судді Гребенюка В.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 638/19322/25 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 листопада 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В`ячеслав Анатолійович подав заяву про відвід судді Гребенюка В.В. від розгляду справи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України, оскільки наявні обставини, які викликають сумніви у неупередженості судді, до яких захисник відніс те, що суддя Гребенюк В.В. не сприяє повному та об`єктивному розгляду справи, не надає можливості стороні захисту довести невинуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, що відображається у незадоволенні жодного обґрунтованого клопотання сторони захисту (клопотання про залучення прокурора до участі в справі, клопотання про виклик поліцейських, клопотання про витребування доказів та ін.). Захисник вважає, що відмова у задоволенні клопотань свідчить про наперед сформоване рішення у даній справі, про надання переваги одним доказам над іншими.

Чинним КУпАП не передбачено подання та порядок розгляду заяви про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях неодноразово констатував, що норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (п. п. 21-22 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»).

Найближчою за правовою природою суміжною галуззю процесуального права є кримінальне процесуальне право.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заява про відвід судді Гребенюка В.В. подана на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме у зв`язку з наявністю інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При цьому, існування цієї підстави відводу захисник обґрунтовує винятково тими обставинами, що суддя Гребенюк В.В. не задовольнив жодного клопотання сторони захисту (клопотання про залучення прокурора до участі в справі, клопотання про виклик поліцейських, клопотання про витребування доказів та ін.).

Надаючи оцінку таким доводам захисника, суд зазначає наступне.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Натомість, доводи захисника зводяться винятково до незгоди з процесуальними рішеннями судді Гребенюка В.В. (про відмову у задоволенні клопотань захисту). Разом з тим ухвалення процесуальних рішень суддею клопотань учасників справи є складовою правозастосовної діяльності судді в межах дискреційних повноважень, та не може свідчити про його особисту упередженість чи необ`єктивність під час розгляду справи.

Крім того, відмова у задоволенні клопотань сторони захисту не може бути визнана як обґрунтована підстави для відводу судді, оскільки чинним КУпАП передбачено іншу процедуру висловлення сторони з незгодою з процесуальними рішеннями суду, а саме шляхом оскарження тих чи інших судових рішень в апеляційному порядку, зокрема і тих, які не підлягають апеляційному оскарженню окремо від остаточного судового рішення, проте заперечення на які можуть бути додані до апеляційної скарги.

Аргументів, підтверджених відповідними фактами, як би викликали обґрунтований сумнівів у об`єктивності судді Гребенюка В.В., містили би належні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Гребенюка В.В. як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», заява про відвід не містить.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє захиснику ОСОБА_1 адвокату Савченку В.А. у задоволенні заяви про відвід судді Гребенюка В.В.

Керуючись ст. 75 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В`ячеслава Анатолійовича про відвід судді Гребенюка В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Латка