Провадження № 3/742/1572/25
Єдиний унікальний № 742/5521/25
ПОСТАНОВА
20 листопада 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від головного управління ДПС у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 164 ч. 1 КУпАП,
Згідно з протоколом № 490/25-1 від 24 вересня 2025 року, ОСОБА_1 здійснила діяльність без реєстрації, а саме на момент проведення перевірки 24.09.2025 о 13-40 год здійснила надання послуг з манікюру, ціна послуги 150 грн, чим порушила ст. 43, ст.56 Господарського кодексу України, ст. 4, 14 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 164 ч. 1 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася. Пояснила, що на момент перевірки не здійснювала господарську діяльність, оскільки не надавала оплатних послуг. Особи, які складали протокол не фіксували оплату послуг, лише запитали скільки коштують послуги. Контрольна закупка не здійснювалася.
Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії № 490/25-1 від 24 вересня 2025 року, ОСОБА_1 ставиться у вину здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання з посиланням на ст. 43, ст.56 Господарського кодексу України.
Водночас, суд звертає увагу, що Господарський кодекс України 28.08.2025 втратив чинність на підставі Закону № 4196-IX від 09.01.2025, тому посилання на вказаний нормативно-правовий акт є безпідставним та не може бути покладене в основу правової кваліфікації дій особи для визначення складу адміністративного правопорушення.
Також, із акту фактичної перевірки від 24.09.2025 вбачається, що проведено перевірку у приміщенні за адресою м. Прилуки, вул. Костянтинівська, 145 щодо ОСОБА_1 де вказано, що під час проведення перевірки остання здійснювала надання перукарських послуг за ціною 150 грн.
Натомість матеріали справи не містять доказів підтвердження вказаної розрахункової операції.
Крім того, ОСОБА_1 01.09.2025 уклала договір оренди нерухомого майна, а саме робочого місця за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Однак, матеріали справи не містять доказів, що підтверджували б отримання ОСОБА_1 доходу від надання послуг.
Тобто, на час складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками не було з`ясовано обставину того, чи надає ОСОБА_1 оплатні послуги, а лише констатовано, що остання здійснила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, незважаючи на її заперечення.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягається до відповідальності і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів.
Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.
Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходжу до висновку, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 289, 294 КУпАП,
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК