ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2956/25 Справа № 211/6764/25 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Черняєвої С.П.,

представника Департаменту

патрульної поліції Краснова К.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Гордієнка А.І.,

особи, стосовно якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції Краснова К.В. на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює в ТОВ «ОВС «Солар» кондиціонувальником, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року провадження щодо ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 355582 від 08.06.2025 року.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 08 червня 2025 року о 16-15 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, на нерегульованому перехресті вул. Магістральна та вул. Проїзна, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості для руху, не надав дороги та допустив зіткнення зі службовим автомобілем Skoda Octavia 315704, який рухався із ввімкненими проблисковими маячками (червоного та синього кольору) та спеціальним звуковим сигналом, який після зіткнення по інерції продовжив рух та допустив наїзд на автомобіль Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився перед перехрестям. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Водій порушив п.2.3.б, 3.2, 12.1 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції представник Департаменту патрульної поліції Краснов К.В. звернувся з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженні рішення суду першої інстанції вказав, що з оскаржуваною постановою суду від 07.10.2025 р. представник ДПП був ознайомлений 10.10.2025 р. Проте, через погіршення здоров`я та перебуванням на лікарняному представника ДПП з 20 жовтня по 24 жовтня 2025 р. не зміг направити підготовлену ним апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року про закриття справи щодо ОСОБА_2 . Винести нову постанову про визнання ОСОБА_2 винним.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони вчиненого правопорушення, оскільки водій об`єктивно не міг побачити автомобіль патрульної поліції, що здійснював маневр повороту з другорядної дороги на головну через наявність об`єктів, які заважали огляду на перехресті, більш того, автомобіль патрульної поліції при виїзді на перехрестя з другорядної дороги не ввімкнув звуковий спецсигнал, хоча мав таку можливість.

Звертає увагу, що з наданого відеорегістратора з автомобіля патрульної поліції можливо встановити, що усі транспортні засоби, які наближались до перехрестя, окрім транспортного засобу ОСОБА_2 , зупинились.

Зазначає, що з того ж відеозапису вбачається, що перешкоди на самому перехресті, тобто по траєкторії руху транспортного засобу ОСОБА_2 відсутні. На узбіччі проїзної частини наявні зелені насадження, але наголошує, що це жодним чином з ОСОБА_2 не може зняти відповідальність за ДТП.

Зауважує, що з аналізу п. 12.1 та 12.3 ПДР випливає, що ОСОБА_2 повинен був обрати таку швидкість, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, що ним зроблено не було та призвело до ДТП.

Зазначає, що вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними доказами, а саме: відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні представник ДПП Краснов К.В. та потерпілий Коваль О.С. підтримали апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції в повному обсязі, просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник Гордієнко А.І. в судовому засіданні просили апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін.

Висновки суду:

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю наступне:

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга представника Департаменту патрульної поліції Краснова К.В. на постанову судді від 07 жовтня 2025 року була подана 24 жовтня 2025 року, що вбачається з поштового конверту. На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ним надано докази щодо його непрацездатності за період з 20 по 24 жовтня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент патрульної поліції та / або його представника не було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, та розглянуто справу за відсутності його представника. Відсутні в матеріалах справи і дані про отримання копії оскарженої постанови судді.

Через перебування представника Департаменту патрульної поліції на лікарняному, останній не встиг подати апеляційну скаргу вчасно. За таких обставин вважаю, що передбачений ст. 294 КУпАП строк апеляційного оскарження постанови судді від 07 жовтня 2025 року пропущений представником Департаменту патрульної поліції з поважної причини і цей строк підлягає відновленню.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення з одного боку є джерелом доказів (ст.251 КУпАП), а с другого в ньому викладається вказівка про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Тобто протокол про адміністративне правопорушення містить опис вчинення адміністративного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, але ці обставини повинні бути підтверджені іншими доказами, які досліджуються в судовому засіданні.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Судом 1-ї інстанції були проаналізовані надані докази у їх сукупності та на підставі оцінки їх сукупності суд обґрунтовано визнав відсутними підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, для наявності складу вказаного правопорушення необхідне доведеність факту порушення водієм приписів Правил дорожнього руху, внаслідок чого настало пошкодження транспортних засобів.

За приписами Правил дорожнього руху (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1)

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4)

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3б).

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1).

Як вбачається з матеріалів справи і це не заперечується сторонами, ДТП, що розглядається, відбулось на не регульованому перехресті вул. Магістральна та вул. Проїзна м. Кривого Рогу. Відповідно до дорожніх знаків (см. Схему до протоколу огляду а.с.2). вул. Магістральна, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , є головною дорогою. А вул. Проїздна, з якої на вказане перехрестя виконуючи маневр повороту ліворуч виїжджав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , є другорядною.

Відповідно до п.6.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто, водій ОСОБА_1 за загальним правилом перед виїздом на вказане перехрестя повинен був надати дорогу водію ОСОБА_2 оскільки рухався по другорядній дорозі.

ОСОБА_1 в апеляційному суді пояснив, що він, як працівник поліції, під час виконання службових обов`язків керував службовим автомобілем і переслідував інший автомобіль, водій якого порушив ПДР. Перед під`їздом до перехрестя, де потім сталось ДТП, він увімкнув спеціальний світловий та звуковий сигнали і вважав, що інші учасники дорожнього руху повинні були надати йому дорогу при перетинанні перехрестя.

Згідно зі п. 3.1. ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділу 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

За положеннями п. 3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Суд ретельного проаналізував матеріали справи та показання потерпілого і свідків, з яких вбачається, що автомобіль «Skoda Octavia 315704» 08.06.2025 року здійснював переслідування іншого транспортного засобу, який ймовірно порушив ПДР. З цією метою автомобіль «Skoda Octavia 315704» мав намір здійснити маневр повороту наліво з другорядної дороги вул. Проїздної на головну дорогу по вул. Магістральна, при цьому зі спецсигналів були ввімкнені лише проблискові маячки, принаймні про це засвідчили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З переглянутого відеозапису з відеореєстратора автомобіля «Skoda Octavia 315704» суд 1-ї інстанції встановив, що перед перехрестям вул. Магістральна вул. Проїздної, автомобіль «Skoda Octavia 315704» незначною мірою знизив швидкість руху завдяки перешкоді перед пішохідним переходом та, не зупиняючись, зі швидкістю в районі 20-30 км/год (за показаннями свідка ОСОБА_5 ) почав маневр повороту наліво з вул. Проїздної на вул. Магістральна, де на перехресті і сталась ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 21102».

При апеляційному розгляді не вдалося відтворити диск, що наявний в матеріалах справи, оскільки на ньому були відсутні будь-які записи (диск порожній).

Доводи апелянта, що усі транспортні засоби, які наближались до перехрестя окрім автомобіля ОСОБА_2 зупинились, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що його автомобіль також рухався як і автомобіль «Skoda Octavia 315704» по другорядній дорозі, назустріч патрульному автомобілю.

Суд також враховує те, що свідку ОСОБА_5 не існувало перешкод у видимості автомобіля поліції, оскільки він знаходився навпроти цього автомобіля. І в той же час цей свідок повідомив, що звукового спецсигналу чутно не було.

Доводи апелянта, що службовий автомобіль «Skoda Octavia 315704» рухався із увімкненими спецсигналами, було предметом розгляду в суді 1-ї інстанції. Так, судом 1-ї інстанції із показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було встановлено, що сирена (звуковий сигнал) у патрульного автомобіля увімкнена не була.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих показань свідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у справі. Не було встановлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин свідчили на користь ОСОБА_2 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що в своїх поясненнях 08.06.2025 р., тобто в день ДТП, ОСОБА_1 зазначав, що ним при вказаних обставинах було застосовано лише спецсігнал проблисковий маячок.

Під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції було надано обґрунтовану та повну оцінку щодо обмеження оглядовості на місці події. Судом ретельно були оглянуті надані стороною захисту фотокартки перехрестя, з яких вбачається, що за напрямком руху водія ОСОБА_2 перед перехрестям вул.Магістральна з вул.Проїздною маються хаотичні зелені насадження та близько до проїзної частини розташований приватний будинок, які в сукупності перекривають достатню оглядовість для водія другорядної дороги вул. Проїздної та автомобілів, що з тієї дороги наближаються до перехрестя (про такі проблеми повідомив і допитаний судом свідок ОСОБА_5 ). З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, з врахуванням того, що водій ОСОБА_1 мав намір із другорядної дороги виїхати на перехрестя з головною дорогою, з іншого боку водії, які рухались по ней мали право розраховувати, що їм дадуть дорогу автомобілі, які виїжджають на перехрестя з другорядної дороги, а забудови та насадження обмежували огляд ділянки вул. Проїздної з смуги руху водія ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги п. 3.1. ПДР і перед виїздом на перехрестя завчасно ввімкнути спезвуковий сигнал і тільки переконавшись у забезпеченні безпеки дорожнього руху здійснити маневр повороту ліворуч із виїздом на головну дорогу.

Проте, вказані вимоги ПДР ОСОБА_1 виконані не були.

В ході судового розгляду не спростовані твердження ОСОБА_2 про те, що виїзд на перехрестя із другорядної дороги автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було для нього несподіваним. Він застосував екстрене гальмування, проте зіткнення із автомобілем поліції уникнути не вдалось. Такі пояснення підтверджуються даними протоколу огляду та схеми місця пригоди, де зафіксований слід гальмування автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та місце зіткнення автомобілів, яке знаходиться на полосі руху автомобіля ОСОБА_2 .

Органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення не надано даних про те, що ОСОБА_2 перевищив допустиму ПДР у населенному пункті швидкість руху автомобіля.

Таким чином, апеляційний суд із врахуванням викладено вважає недоведеним, що ОСОБА_2 були порушені вимоги п.2.3.б, 3.2, 12.1 ПДР України, оскільки він відповідно до вимог ПДР вправі був розраховувати, що водій при виїзді з другорядної дороги дасть йому дорогу, на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 не було ввімкнуто звуковий спецсігнал, і перед виїздом на перехрестя останній не впевнився у забезпеченні безпеки дорожнього руху при виконанні ним повороту ліворуч. З врахуванням чого, апеляційний суд вважає недоведеним наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга як така, що не ґрунтується на матеріалах справа та приписах закону задоволенню не підлягає.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику Департаменту патрульної поліції Краснов К.В. строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції Краснов К.В. залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року про закриття провадження відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин