Провадження № 3/175/7024/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 156 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки м.Краматорська Донецької області, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ВАД №842044 від 06.08.2025 ОСОБА_1 06.08.2025 об 11:15 год. за адресою: м.Краматорськ, вул. М. Приймаченко, 15, ТЦ «Євро Прайм», торгівельна точка №9 здійснила продаж електронної сигарети «ELFBAR 1500» не маркованої марками акцизного податку громадянину ОСОБА_2 за ціною 340 грн, чим порушила п. 9 ст. 65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явилася, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП встановлює відповідальність за торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах,без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, та не охоплює дії щодо порушення торгівлі електронними сигаретами.

Частина 1 статті 156 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними законами, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснила реалізацію електронної сигарети без марок акцизного збору.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено, що тютюновими виробами є сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.

Терміни «електронна сигарета», «рідини, що використовуються в електронних сигаретах» вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

Відповідно до пункту 14.1.56-3 статті 14 Податкового кодексу України електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин.

Згідно з пунктом 14.1.56-4 цієї ж статті, рідини, що використовуються в електронних сигаретах - це рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать, у тому числі, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Відповідно до вимог статті 226.11 Податкового кодексу України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку рідин, що використовуються в електронних сигаретах забороняється.

Пунктом 23 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, з наступними змінами, для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, передбачено наклеювання марки на ємності (упаковки) з рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, у такий спосіб, щоб марки обов`язковий розривалися під час відкривання.

Отже, з системного аналізу законодавства слідує, що електронні сигарети не відносяться до підакцизних товарів та не підлягають маркуванню марками акцизного податку, а тому роздрібна або оптова торгівля електронними сигаретами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом доведеності вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не є сукупністю достатньо переконливих, чітких, і не спростованих фактів.

Суд наголошує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи, що провадження за ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, вилучене майно згідно з протоколом огляду речей від 06.08.2025 підлягає поверненню їх володільцеві.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 247, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно згідно з протоколом огляду речей від 06.08.2025 - повернути володільцеві.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. О. Заборський