Справа №949/1975/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адвокатом, жительки АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №427954 від 19 серпня 2025 року вбачається, що 19 серпня 2025 року о 13 год. 20 хв. на а/д Р-76 км 65/500, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "BMW 530D", державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, не була уважною, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме вибоїну. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пунктів 2.3 б, 12.1 ПДР України.

17 листопада 2025 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що 19 серпня 2025 року близько 13:00 год., вона на власному автомобілі "BMW 530D", державний номерний знак НОМЕР_1 , їхала по справах із м. Сарни в напрямку с. Сварицевичі, Сарненського району по автодорозі Р-76км Прикладники-Зарічне-Дубровиця. Орієнтовно за кілометрів 8-9 до с. Сварицевичі, її швидкість була не більшою за 40 км/год через те, що майже все асфальтове покриття було у глибоких вибоїнах, які необхідно було об`їжджати. По дорозі у попутному напрямку їхало двоє жінок на велосипедах одна за одною. Вона зменшила швидкість, орієнтовно до 30-35 км/год, щоб здійснити об`їзд велосипедисток, але раптово жінка, яка рухалася позаду здійснила об`їзд першої і вони вже їхали паралельно одна одній. Вона увімкнула покажчик лівого повороту і почала здійснювати обгін з виїздом на зустрічну смугу руху (автомобілів на зустрічній смузі не було), швидкість при цьому не збільшувалася. Коли вона завершувала маневр обгону і здійснювала заїзд на свою смугу руху, то автомобіль в`їхав переднім і заднім лівими колесами в яму і на дисплеї автомобіля засвітилися лампочки, що тиск в шинах різко падає. Вона відразу включила правий покажчик повороту і зупинилася на узбіччі. Самостійно спробувала підкачати колеса щоб продовжити рух, але це зробити не вдалося, оскільки в кожному колесі була велика дірка. Жінки велосипедистки поїхали далі не зупиняючись. Вона здійснила виклик на лінію "102", щоб зафіксувати подію. Після приїзду працівників поліції вони оглянули місце події та сфотографували його. Окрім того нею та працівниками поліції було зафіксовано розміри ям у які вона в`їхала і також зроблено фото. З огляду місця події об`єктивно вбачається, що через велику кількість ям їх неможливо було об`їхати під час здійснення маневру об`їзду пішоходів із одночасним виїздом на зустрічну смугу руху. В зв`язку з чим свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення виносить постанову.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи: протокол серії ЕПР1 №427954 від 19 серпня 2025 року, схему місця ДТП від 19 серпня 2025 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19 серпня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не порушувала вимоги пунктів 2.3. б, 12.1 Правил дорожнього руху.

Так, згідно змісту протоколу, ОСОБА_1 в провину ставиться порушення вимог пункту 2.3б ПДР - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; пункту 12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог пункту 8.1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

В силу вимог підпункту 1.12 пункту 33. Правил дорожнього руху, перед ділянкою дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині встановлюється попереджувальний дорожній знак "Вибоїна".

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вище вказаний знак був завчасно встановлений перед місцем дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно є недоведеним той факт, що ОСОБА_1 була завчасно проінформована про зміну дорожньої обстановки, а саме наявність вибоїн на дорожньому покритті.

Приймаючи до уваги, що перед відрізком дороги, де трапилась дорожньо-транспортна пригода не був встановлений попереджувальний знак, який інформував би про наявність вибоїн у дорожньому покритті та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 порушила швидкісний режим встановлений на даній автодорозі або мала змогу дотримуючись такого режиму виявити перешкоду та уникнути наїзду у вибоїну, суд вважає, що остання не допустила порушення вимог пунктів 2.3б та 12.1 Правил дорожнього руху, а відповідно в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частині 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

У відповідності до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

До числа доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відносяться пояснення особи, яка вчинила правопорушення, пояснення потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів, протоколи про вилучення речей і документів, інших документи.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно правових позицій Верховного суду України, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23 грудня 2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди при розгляді зазначених категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, умовою для настання адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

У рішенні ЄСПЛ по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є матеріальні наслідки, зокрема, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Отже, згідно цієї норми закону відповідальність настає у випадку, якщо пошкоджено чуже майно.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснила наїзд на перешкоду, а саме вибоїну, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження. Жодних інших наслідків не настало.

Тому, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в пункті 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. постанови.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.