Справа № 128/3875/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Карпінської Ю.Ф.,

розглянувши адміністративний матеріал, що поданий Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

24.09.2025 об 11 год 46 хв у селищі Стрижавка, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер ARLM-0449» на місці зупинки (результат 0,61 проміле).

29.10.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Назаренко І.С. подала до суду заперечення, які мотивовані тим, що «24.09.2025 було зупинено транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 . Підставою зупинки було перевищення швидкості, яке зафіксував прилад TRUCA M-TC 008365. До складання протоколу серії ЕНА №5794421 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйон Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Колосюк М.І. начебто відчула з машини запах алкоголю і примусила ОСОБА_1 вийти з автомобіля для подальшого проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього вона почала примушувати ОСОБА_1 до визнання вини у скоєному правопорушенні. ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що пив заспокійливі ліки, а також ліки від тиску та перебував у стресовому стані через судове засідання, з якого повертався у місто Київ. ОСОБА_1 не був згодний проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а наполягав на відвідуванні лікарні, проте інспектор ввела в оману ОСОБА_1 , зазначивши, що в лікарні огляд на стан сп?яніння відбувається за допомогою такого самого приладу Драгер ARLM. Зазначена інформація має бути на відео, яке Управління патрульної поліції у Вінницькій області мало надати до суду. ОСОБА_1 сів в автомобіль поліції і мав намір їхати в лікарню, проте, проїхавши 500 метрів, автомобіль поліції розвернувся у напрямку міста Вінниця та зупинився на узбіччі, а ОСОБА_1 зателефонував адвокату Назаренко І.С., яка їхала слідом на власному автомобілі Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 , та зазначив, що треба зупинитись і в лікарню їхати немає сенсу. ОСОБА_1 в автомобілі перебував не сам, а разом зі своїм адвокатом Назаренко І.С., з якою їхали з судового засідання з Вінницького апеляційного суду, проте представником поліції не було зазначено свідка в протоколах взагалі, не було запропоновано ОСОБА_1 надати свої пояснення. Коли адвокат поцікавилась у представника поліції, чому вони відмовились вести ОСОБА_1 до лікарні, інспектор зазначила, що в лікарні огляд відбувається за допомогою приладу Драгер, а кров беруть виключно для огляду на стан наркотичного сп`яніння. Своїми діями представник патрульної поліції ввела в оману ОСОБА_1 і він відмовився їхати в лікарню, щоб не втрачати час, так як треба було дістатись ще до Києва, та був впевнений, що нічого прилад не покаже, так як алкоголь ніхто не вживав взагалі. ОСОБА_1 їхав до Києва разом зі своїм адвокатом з Вінницького апеляційного суду після розгляду кримінальної справи, весь час, починаючи з 05 год ранку і до 10 год, за кермом перебував адвокат, пізніше сів за кермо ОСОБА_1 , жодних ознак сп`яніння останній не мав, за весь час перебування в дорозі та в судовому засіданні ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, єдине, що приймав ОСОБА_1 , це ліки, а саме: «Лімфоміозот», «Фенібут» та «Магнікор» і «Каптопрес», які містять етанол, але не впливають на швидкість реакції водія. Також їв страву із часником (булочки) та пив кефір за 10 хвилин до зупинки. ОСОБА_1 є військовослужбовцем і наразі перебуває на військовій службі. за період служби дисциплінарних стягнень не було, вимоги військових статутів, посадову інструкцію, обов`язки водія знає в обсязі своїх функціональних обов`язків і вміло застосовує їх на практиці, впевнено орієнтується в обстановці, рішення приймає виважені та в межах своєї компетенції, накази командирів та начальників виконує добросовісно, на критику зауваження реагує вірно, здатний критично оцінювати свою діяльність. У діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До протоколу не надано доказів щодо причини зупинки транспортно засобу. ОСОБА_1 погоджувався та хотів пройти огляд на визначення стану алкогольного сп?яніння в медичному закладі, однак працівниками поліції не було забезпечено такого огляду у відповідному медичному закладі протягом двох годи, натомість працівники поліції зазначили, що в лікарні стан алкогольного сп`яніння визначається приладом Драгер. Працівниками поліції не були відібрані пояснення ОСОБА_1 та не було зазначено свідка в протоколі, який перебував у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 . Тому просить визнати не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП».

13.11.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Назаренко І.С. подала письмові пояснення ОСОБА_1 , які обґрунтовані тим, що «24.09.2025 було зупинено транспортний засіб Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 . Підставою зупинки було перевищення швидкості, яке зафіксував прилад TRUCA M-TC 008365. До складання протоколу серії ЕНА №5794421 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйон Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Колосюк М.І. начебто відчула з машини запах алкоголю і примусила його вийти з автомобіля для подальшого проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього вона почала примушувати його до визнання вини у скоєному правопорушенні. Він неодноразово зазначав, що пив заспокійливі ліки, а також ліки від тиску та перебував у стресовому стані через судове засідання, з якого повертався у місто Київ. Він не був згодний проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а наполягав на відвідуванні лікарні, проте інспектор ввела його в оману, зазначивши, що в лікарні огляд на стан сп?яніння відбувається за допомогою такого самого приладу Драгер ARLM. Він сів в автомобіль поліції і мав намір їхати в лікарню, проте, проїхавши 500 метрів, автомобіль поліції розвернувся у напрямку міста Вінниця та зупинився на узбіччі, так як він зателефонував адвокату Назаренко І.С., яка їхала слідом на власному автомобілі Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 , та зазначив, що треба зупинитись і в лікарню їхати немає сенсу, бо там такий самий прилад виміру і аналізи на встановлення стану алкогольного сп`яніння в лікарні не беруть. Представник поліції жодного разу не повідомила про його права, працівник поліції відмовила йому в наданні правової допомоги. Своїми діями представник патрульної поліції ввела його в оману і він передумав їхати в лікарню, щоб не втрачати час, так як треба було дістатись ще до Києва, та він був впевнений, що нічого прилад не покаже, так як алкоголь він не вживав взагалі. На відео не зафіксовано чіткі показники приладу, під час фіксації на відео не видно взагалі, який показник показав даний прилад. Весь час, починаючи з 05 год до 10 год за кермом перебував адвокат, пізніше сів за кермо він, жодних ознак сп?яніння він не мав, за весь час перебування в дорозі та в судовому засіданні він не вживав алкогольних напоїв, приймав лише ліки, а саме: «Лімфоміозот», «Фенібут» та «Магнікор» і «Каптопрес», які містять етанол, але не впливають на швидкість реакції водія. Також їв страву із часником (булочки) та пив кефір десь за 10 хвилин до зупинки. Він є військовослужбовцем і наразі перебуває на військовій службі на посаді старшого водія, здійснюючи виконання бойових розпоряджень в зоні бойових дій і є водієм відповідно до своєї військової посади. Оскільки він є військовослужбовцем, працівники поліції мали врахувати вказані обставини як виняткові і не мали застосовувати до нього, як до військовослужбовця, відповідних санкцій, як до цивільної особи, бо в них відсутні такі повноваження. Представники поліції мали, в обов`язковому порядку, після зупинки транспортного засобу військовослужбовця повідомити про відповідне правопорушення військову службу правопорядку та/або спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони та викликати їх для фіксації даного правопорушення, чого зроблено працівниками поліції не було. На відео видно як він надавав своє посвідчення УБД та зазначав щодо несення військової служби. Оскільки невідомо, скільки часу минуло з моменту останнього калібрування приладу «Драгер ARLM-0449», за допомогою якого здійснено огляд на стан алкогольного сп?яніння, неможливо стверджувати, що результати такого огляду є належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Виходячи з наведеного, під час застосуванням газоаналізатора Драгер ARLM-0449 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки (яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу), що є в межах допустимих норм та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП. Крім того, згідно з технічними характеристиками приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/- 0,06 проміле у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. До протоколу не надано доказів щодо причини зупинки транспортного засобу. Він погоджувався та хотів пройти огляд в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп?яніння, однак працівниками поліції не було забезпечено такого огляду у відповідному медичному закладі протягом двох годин. Тому просить визнати його невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі».

14.11.2025 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Назаренко І.С. подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів, яке було передано судді Карпінській Ю.Ф. 17.11.2025.

Вінницький районний суд Вінницької області постановою судді від 17.11.2025 залишив без задоволення клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Назаренко Ірини Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів. Копія такої постанови була доставлена захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Назаренко І.С. в її електронний кабінет.

У судове засідання 20.11.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Назаренко І.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися без повідомлення причин.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи 20.11.2025 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Назаренко І.С. до суду не подавали.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частині другій статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, по яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Відповідно до зазначеної норми Закону присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин суд вважає за можливе прийняти рішення у справі 20.11.2025 у відсутність належним чином повідомленої особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та його захисника на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі. Також судом враховуються ті обставини, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 скористався своїм правом та надав суду письмові пояснення, а його захисник подала до суду письмові заперечення, у яких заявила клопотання про закриття провадження у справі, тому суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Оглянувши матеріали справи, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та клопотання його захисника про закриття провадження у справі, суд доходить такого висновку.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У частині п`ятій статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зп. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.9а ПДР , водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом.

У частині першій статі 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У частині третій статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

В пункті 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Назаренко І.С. посилаються на те, що « ОСОБА_1 не був згодний проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а наполягав на відвідуванні лікарні, проте інспектор ввела його в оману, зазначивши, що в лікарні огляд на стан сп?яніння відбувається за допомогою такого самого приладу Драгер ARLM. Він сів в автомобіль поліції і мав намір їхати в лікарню, проте, проїхавши 500 метрів, автомобіль поліції розвернувся у напрямку міста Вінниця та зупинився на узбіччі, так як він зателефонував адвокату Назаренко І.С., яка їхала слідом на власному автомобілі Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_3 , та зазначив, що треба зупинитись і в лікарню їхати немає сенсу, бо там такий самий прилад виміру і аналізи на встановлення стану алкогольного сп`яніння в лікарні не беруть».

Суд критично сприймає вищевказані доводи сторони захисту, оскільки вони спростовуються долученим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463617 від 24.09.2025 відеозаписом з бодікамери, на якому зафіксовано, як працівники поліції зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , через перевищення швидкості, після чого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, про що ОСОБА_1 працівником поліції одразу повідомлено. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, особа, яка перебувала із ОСОБА_1 у транспортному засобі (як потім з`ясувалося його адвокат), зазначила, що вони погоджуються пройти огляд на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я, після чого працівник поліції попросила ОСОБА_1 пройти у службовий автомобіль для доставлення його у заклад охорони здоров`я. Під час руху службового транспортного засобу, у якому перебували два працівники поліції та ОСОБА_1 , працівник поліції зазначив, що можна пройти огляд на стан сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу, після чого ОСОБА_1 подзвонив до свого адвоката та зазначив про можливість проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також виявив своє власне бажання на проходження такого огляду, мотивуючи це тим, що вони поспішають і доставлення його до закладу охорони здоров`я займе багато часу. В подальшому службовий транспортний засіб став на узбіччі дороги. Після цього працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 правила користування приладом «Драгер» та надано можливість обрати мундштук, який перед проходженням тестування знаходився в герметично запакованому середовищі. ОСОБА_1 при цьому зазначив, що пив пігулки від тиску та сироп від кашлю. Після проведення огляду працівники поліції оголосили результат приладу «Драгер», а саме: 0,61 проміле. ОСОБА_1 заперечень не висловлював, лише запитував у адвоката, що йому робити, погоджуватися, чи ні, на що адвокат зазначила, що вона б здала кров, але вирішувати йому. Після цього працівником поліції у повному обсязі роз`яснено ОСОБА_1 права та повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що під час спілкування з працівниками поліції, які за версією сторони захисту ввели ОСОБА_1 в оману, повідомивши йому, що в лікарню їхати немає сенсу, була присутня адвокат Назаренко І.С., яка могла безперешкодно надавати правничу допомогу ОСОБА_1 . Однак з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з бодікамери установлено, що адвокат Назаренко І.С. лише зазначила, що не довіряє приладу «Драгер». Водночас ОСОБА_1 самостійно прийняв рішення про відсутність доцільності їхати у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з бодікамери судом не установлено застосування щодо ОСОБА_1 будь-якого примусу чи інших неправомірних дій, які б зумовили його відмову їхати у заклад охорони здоров`я.

Сукупність вказаних вище обставин та фактів повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту не надано жодних доказів, які б спростовували факт перебування ОСОБА_1 24.09.2025 у стані алкогольного сп`яніння, або що такий результат приладу «Драгер» (0,61 проміле) зумовлений іншими чинниками, відмінними від факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Назаренко І.С. вказують, що « ОСОБА_1 є військовослужбовцем і наразі перебуває на військовій службі на посаді старшого водія, здійснюючи виконання бойових розпоряджень в зоні бойових дій і є водієм відповідно до своєї військової посади. Оскільки він є військовослужбовцем, працівники поліції мали врахувати вказані обставини як виняткові і не мали застосовувати до нього, як до військовослужбовця, відповідних санкцій, як до цивільної особи, бо в них відсутні такі повноваження. Представники поліції мали, в обов`язковому порядку, після зупинки транспортного засобу військовослужбовця повідомити про відповідне правопорушення військову службу правопорядку та/або спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони та викликати їх для фіксації даного правопорушення, чого зроблено працівниками поліції не було».

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої-третьої статті 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах. Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках адміністративну відповідальність на загальних підставах. При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частинами другою та третьою статті 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З аналізу вищезазначених норм законодавства убачається, що за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не під час виконання обов`язків у зв`язку із несенням служби військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Матеріали даної справи не містять інформації про те, що у визначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463617 від 24.09.2025 час водій ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, також під час складання протоколу ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що у цей час він виконує обов`язки військової служби, натомість зазначав, що повертається у м. Київ із судового засідання.

За наведених вище обставин ОСОБА_1 у даній ситуації несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відтак, посилання на те, що «представники поліції мали, в обов`язковому порядку, після зупинки транспортного засобу військовослужбовця повідомити про відповідне правопорушення військову службу правопорядку та/або спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони та викликати їх для фіксації даного правопорушення», є власним помилковим тлумаченням норм законодавства.

За таких обставин порядок огляду водія ОСОБА_1 , який при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не виконував обов`язки військової служби та не перебував на території військової частини, правомірно здійснювався в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

Варто зазначити, що окрім викладених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Назаренко І.С. доводів, на спростування результату приладу «Драгер» жодних доказів не надано.

Викладені у письмових поясненнях доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не є такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Установлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463617 від 24.09.2025 складено у відповідності до вимог статті 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Графа «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» у протоколі про адміністративне правопорушення означає, що, поставивши у ній свій підпис, особа вважається такою, що ознайомлена зі змістом протоколу, копію протоколу отримала, внесені про неї дані правильні.

Проставивши свої підписи про ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463617 від 24.09.2025 та документами, які додаються до протоколу, ОСОБА_1 погодився з їхнім змістом, будь-яких заперечень при складанні протоколу не надавав.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, суд вважає з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так й іншими особами нових правопорушень, необхідним визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначається станом на 1 січня календарного року. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 40-1, 130, 268, 284, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Назаренко І.С. про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ