Справа № 147/2163/25
Провадження № 3/147/1096/25
ПОСТАНОВА

20 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області 19.11.2025 надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №748302 від 11.11.2025 вбачається, що 11.11.2025 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилялась від виконання покладених на неї ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 07.11.2025 ОСОБА_2 курив електронну сигарету біля будинку культури с-ща Тростянець по вул.Парковій.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч ч.3 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що при спілкуванні з сином, останній заперечив обставини зазначені в протоколі, а пояснення, які долучено до протоколу, написані під тиском без участі матері.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Так, згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; наявність матеріальної шкоди.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376,у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Санкцією ч.3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьої або четвертої статті 173-4 цього Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо запобігання вчинення правопорушення та зміст в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Відповідальність за ч.3 ст. 184 КУпАП настає не за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьої або четвертої статті 173-4 цього Кодексу.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч.2) (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 цієї статті).

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2025 не вказано, яке адміністративне правопорушення, передбачене КУпАП, вчинив син ОСОБА_1 , за якою статтею КУпАП це правопорушення кваліфікується.

Тобто інспектором не розкрито суті адміністративного правопорушення.

Окрім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2025 не зазначені свідки правопорушення та не відібрано у них пояснення.

Також, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів родинного зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та/або доказів проживання дитини з нею/перебування дитини під опікою/піклуванням останньої.

Суд зазначає, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняти у справі законне й обґрунтоване судове рішення. Тому без усунення зазначеного недоліку протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Також, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в судді. Суд також не має права самостійно відшкодовувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини у справах « Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 року, заява № 36673/04).

Зважаючи на викладене, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають поверненню для усунення порушень, допущених при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, прошу врахувати вимоги п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року №1376, зокрема те, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Керуючись ст. 184, 245, 251, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 184 КУпАП, повернути до Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Натальчук