14 листопада 2025 року
Справа № 639/5116/25
Провадження № 3/642/1688/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., за участю: секретаря судового засідання Антонян А.М., прокурора Васильця Ю.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, присяжної Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 7-гоуправління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України адміністративний надійшов матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого за ч.1 ст.172 - 6 КУпАП.

Постановою судді Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року адміністративний матеріал щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого за ч.1 ст.172 -6 КУпАП направлено до Холодногірського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025, вказаний адміністративний матеріал переданий в провадження судді Гримайло А.М.

Відповідно до протоколу № 407 від 11 липня 2025 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 , будучи присяжною Жовтневого районного суду м. Харкова, являючись відповідно до п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 03.04.2024 о 00.02, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік (далі - щорічна декларація за 2023 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала, посилаючись на те, що щорічну декларацію за 2023 рік вона подала вчасно.

Прокурор Василець Ю.О. вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим просив накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції відповідної статті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 3 Закону України № 1700-VII визначає коло суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Підпунктом «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII присяжних (під час виконання ними обов`язків в суді) віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 63, 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону. Для затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням до відповідних місцевих рад, які формують і затверджують у кількості, зазначеній у поданні, список громадян, які постійно проживають на територіях, на які поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, відповідають вимогам статті 65 цього Закону і дали згоду бути присяжними. Список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Рішенням сесії Харківської міської ради від 10.08.2022 № 282/22 затверджено список присяжних Жовтневого районного суду м. Харкова, серед яких є ОСОБА_1 .

Наказом голови Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2022 № 06/02-108 ОСОБА_1 18.08.2022 допущено до виконання обов`язків присяжного Жовтневого районного суду м. Харкова.

ОСОБА_1 у 2023 році виконувала обов`язки присяжного Жовтневого районного суду м. Харкова у справах №639/3961/22,639/3688/22, 639/4269/22 та інших.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи присяжним, який виконував упродовж 2023 року відповідні обов`язки, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Частина 1 ст. 172- 6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» -«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, ОСОБА_1 03.04.2024 о 00.02 подала щорічну декларацію за 2023 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Покликання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/ documents/2bb29db9-46d3-4e87-b324-205fc0ee629f.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2023 рік (яку відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII повинна була подати до 01.04.2024) подала 03.04.2024, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст.172-6КУпАП, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи , і правопорушником не оспорюються, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 407 від 11 липня 2025 року; витягом з Положення Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (з обслуговування Харківської області) від 28 лютого 2025 року щодо повноважень зазначеного Департаменту; листом управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларації Національного агентства з питань запобігання корупції; повідомленням національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації від 15.04.2024 №01-23/74/2024; рішенням сесії Харківської міської ради від 10.08.2022 № 282/22 затвердження списку присяжних Жовтневого районного суду м. Харкова; Наказом голови Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2022 № 06/02-108; щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2023 рік; листом Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2024, в якому було роз`яснено необхідність подання декларації за 2023 рік до 01 квітня 2024 року; послідовністю дій ОСОБА_1 в реєстрі декларацій; роздруківкою про результати пошуку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

На виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомлював, що його бездіяльність є порушенням Закону (є протиправною), тягне за собою адміністративну відповідальність, і бажав так чинити, або свідомо допускав, що така бездіяльність призведе до порушення Закону, хоча не бажав його порушувати.

Окрім того, суддя зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено,що ці докази,отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому правові підстави для визнання їх недопустими відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суддя дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 , що є присяжним Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова, будучи згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на яку поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 03 квітня 2024 року о 00 годині 02 хвилин, подала без поважних причин щорічну декларацію за 2023 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто не виконав вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

При накладенні адміністративного стягнення судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Оскільки, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, та накладено стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з останньої судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 36,172-6,283-285,287-289 КУпАП, суд -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 визнати винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ч.2ст.36 КУпАП, в межах санкції ч.1ст.172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГХарків/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020649, код 21081100, ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України(ЕАП), р/р UA0026001, код22030106, ЄДРПОУ 37993783).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло