КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 757/20261/25-п

номер провадження: 33/824/3710/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Олени Олександрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корнієнко Олени Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Корнієнко О.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289917 від 03 квітня 2025 року вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI А4», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року. Разом з тим, такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками патрульної поліції за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч. 2-4 цієї статті. Проте під час розгляду справи у суді першої інстанції захисник зазначала, що її підзахисний ОСОБА_1 отримав водійське посвідчення міжнародного зразку у Турецькій Республіці, громадянином якої він є, що підтверджується витягом з сайту: turkiye.gov.tr (міститься у матеріалах справи із нотаріально засвідченим перекладом).

Більше того, у тексті оскаржуваної постанови судом зазначено, що на відеозаписі зафіксовано, що на прохання поліцейського надати посвідчення водія ОСОБА_1 показав лише фото посвідчення, фактичного документа на вимогу поліцейського не надав, повідомивши, що забув вдома. Тобто наявність фото додатково підтверджує, що посвідчення водія ОСОБА_1 отримав, але не мав його при собі, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Також зазначає, що ОСОБА_1 було подано до Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року за ч.2 ст.126 КУпАП. 16 травня 2025 року Солом`янським районним судом міста Києва було прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження, копія ухвали міститься у матеріалах справи. На підставі цього захисник просила суд першої інстанції зупинити провадження по справі, проте суд відмовив у такому клопотанні.

Також вказує, що ОСОБА_1 є громадянином Турецької Республіки та не розуміє українську мову, а з огляду на те, що поліцейським не залучено перекладача, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено його права, зокрема, на правову допомогу. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 є громадянином Туреччини, проте у ньому не зазначено жодних відомостей про те, чи він володіє українською мовою та чи потребує залучення перекладача.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи сповіщений судом апеляційної інстанції своєчасно. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко О.О. вважала за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко О.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги та додатково повідомила про те, що постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2025 року провадження у справі за позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року задоволено частково, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто дії особи, які відповідають диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст.254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст.251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Також ст.62 Конституції України передбачено, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначених вимог закону суддею першої інстанції у цій справі в повній мірі дотримано не було, а оскаржувана постанова зазначеним вище вимогам не відповідає.

З матеріалів справи та судового рішення вбачається, що при розгляді даної справи суддя першої інстанції не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суддя першої інстанції виходив з того, що його вина повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289917 від 03 квітня 2025 року;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 ;

- відеозапис з боді-камер інспекторів патрульної поліції №472729, №476515.

Відхиляючи заперечення адвоката Корнієнко О.О. щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289917 від 03 квітня 2025 року, суддя першої інстанції вважав їх неспроможними, з огляду на те, що з відеозапису з боді-камер інспекторів патрульної поліції №472729, №476515 вбачається, що ОСОБА_1 вільно спілкувався з працівниками поліції, розумів суть допущеного ним порушення, що стало причиною його зупинки, жодних прохань про залучення для нього перекладача чи адвоката не висловив. Крім того, він здійснив дзвінок особі, яка також здійснювала спілкування з поліцейськими щодо причин зупинки. Відеозаписом також зафіксовано, що на прохання надати посвідчення водія ОСОБА_1 показав лише фотографію посвідчення, фактичного документа на вимогу поліцейського не надав, повідомивши, що забув вдома.

Доводи сторони захисту щодо зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи суддя першої інстанції вважав необґрунтованими, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289917 від 03 квітня 2025 року за ч.5 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 постанова була чинною, доказів, що вона скасована суду не надано.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з такими висновками, враховуючи таке.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до п.2.1(а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягненню за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП).

Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

Відповідно до ст.289 КУпАП на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови може бути подано скаргу, а згідно ч.1 ст.291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Статтею 299 КУпАП передбачено, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, під час розгляду справи суддею першої інстанції стороною захисту було надано до суду копію ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року у справі №760/12894/25 про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.21).

Відповідно до п.4 та п.5 Розділу VII Інструкції №1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 , проте всупереч п.5 Розділу VII Інструкція №1395 матеріали справи не містять відповідної довідки, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення (зокрема, інформації щодо набрання ним законної сили).

Таким чином станом на час розгляду справи суддею першої інстанції постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року була оскаржена ОСОБА_1 в судовому порядку, а тому не існувало постанови, яка б набрала законної сили та підлягала виконанню. Протилежного матеріали справи не містять.

Отже станом на 27 травня 2025 року, тобто на день винесення суддею першої інстанції оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не був особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки постанова про притягнення до відповідальності за зазначеною нормою не набрала законної сили (була оскаржена у встановленому законом порядку), а тому його дії щодо керування транспортним засобом 03 квітня 2025 року, як особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, не можуть бути кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Тобто факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом мав місце до набрання законної сили постановою серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, і така кваліфікуюча ознака як повторність, у даному випадку відсутня.

Однак суддя першої інстанції вказаним обставинам належної правової оцінки не надав, внаслідок чого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у його діях, матеріалами справи не доведено.

Разом з тим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Корнієнко О.О. надала копію рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2025 року, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3866402 від 15 січня 2025 року задоволено частково. Постанову серії ЕНА №3866462 від 15 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн 00 коп. - скасовано і надіслано справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в місті Києві.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення в діянні ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд враховує, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) має усталену практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до пункту 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі - Інструкція №1376), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Турецької Республіки.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 володіє українською мовою, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього і, відповідно, він мав можливість з ним ознайомитись.

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 23 год 16 хв. відеозапису ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, які його зупинили, що він знає англійську мову, а українську трішки. Також з відеозапису слідує, що увесь час працівники поліції спілкувалися із ОСОБА_1 через його товариша на російській мові, оскільки ОСОБА_1 розумів лише деякі слова українського чи російського походження. Також з відеозапису видно, що працівник поліції попросив товариша ОСОБА_1 повідомити йому, що на нього буде складено протокол (23 год 19 хв. відеозапису). Надалі працівник поліції надав ОСОБА_1 протокол для підпису, який його підписав в тих місцях, на які вказав працівник поліції (23 год 25 хв. відеозапису).

Більше того з відеозапису слідує, що працівниками поліції взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Таким чином висновки судді першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вільно спілкувався з працівниками поліції, розумів суть допущеного ним порушення, що стало причиною його зупинки, жодних прохань про залучення для нього перекладача чи адвоката не висловив, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 було зрозуміло зміст висунутого відносного нього обвинувачення, що працівниками поліції було залучено компетентного перекладача відповідно до параграфу 3 ст.6 Конвенції, ст.268 КУпАП, пункту 12 Інструкції №1376 або працівниками поліції було роз`яснено йому право на здійснення такого перекладу з української мови, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, на турецьку або англійську мову, якими володіє ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою, не міг ознайомитися зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення і в матеріалах справи відсутні дані про залучення перекладача до складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим грубо порушено вимоги ст.ст.256, 268 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про те, що працівником поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №289917 від 03 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 та інші документи, істотно порушено та обмежено процесуальні права останнього, в тому числі право на захист.

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

У зв`язку з цим постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуадвоката Корнієнко Олени Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов