Справа № 147/1844/25
Провадження № 3/147/975/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 183-2 КУпАП

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з 06.10.2025 по 09.10.2025 включно була відсутня на відпрацюванні суспільно корисних робіт з 08.00 год. по 17.00 год. на території Ободівської сільської ради відповідно до графіку виходу на роботу, згідно з яким повинна була виконувати роботи з благоустрою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що остання була обізнана з фактом складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 183-2 КУпАП, оскільки надала письмові пояснення під час складення протоколу, що зафіксовано у вказаному документі /а.с.2/. Окрім цього, судом повідомлялася про розгляд справи за адресою вказаною в протоколі: АДРЕСА_1 , в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також вимоги ч.2 ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 183-2 КУпАП, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи і долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст. 183-2 КУпАП настає у випадку ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. Відповідно до примітки до цієї статті під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння; поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 10.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 з 06.10.2025 по 09.10.2025 включно була відсутня на відпрацюванні суспільно корисних робіт з 08.00 год. по 17.00 год. на території Ободівської сільської ради відповідно до графіку виходу на роботу, згідно з яким повинна була виконувати роботи з благоустрою /а.с.1-2/;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що вона не виходив на відпрацювання суспільно корисних робіт з 06.10.2025 по 09.10.2025 включно тому, що вживала алкогольні напої /а.с.2/;

постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.01.2024, згідно з якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено стягнення з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП у виді 160 годин суспільно корисних робіт /а.с.3-4/;

довідкою про проведення бесіди з ОСОБА_1 від 09.02.2024, відповідно до якої останню ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та про відповідальність у разі ухилення від відбування вказаного адміністративного стягнення /а.с.6/;

направленням ОСОБА_1 для відбування адміністративного стягнення 136 годин суспільно корисних робіт до Ободівської сільської ради, згідно з яким правопорушник зобов`язався приступити до роботи не пізніше 06.10.2025 /а.с.9/;

наказом про відпрацювання на суспільно корисних оплачуваних роботах № 90К від 06.10.2025 /а.с.10/;

графіком виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, ОСОБА_1 з 06 жовтня по 28 жовтня 2025 року /а.с.11-12/;

повідомленням сільського голови Ободівської сільської ради К. Ременюка №195 від 09.10.2025 про те, що ОСОБА_1 не виходила на відпрацювання суспільно корисних робіт 06, 07, 08, 09 жовтня 2025 року, причини невідомі /а.с.13/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з наведених вище доказів ОСОБА_1 не з`явився для відпрацювання суспільно корисних робіт з 06.10.2025 по 09.10.2025 включно. Вказаний обов`язок ОСОБА_1 не виконаний з неповажних причин. Остання під час розгляду справи судом не надала доказів поважності причин невиконання нею адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, визначених постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 січня 2024 року.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєного правопорушення, особу винного, майновий стан, відсутність обставин що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту в межах санкції статті.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, та накласти неї адміністративне стягнення у виді двох діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 605,60 грн. (рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя А.М. Мудрак