Номер провадження 33/816/362/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/17107/24 за апеляційною скаргою захисника ЗЛЕНКО С. М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.10.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Зленко С. М.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ЗЛЕНКО С. М. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази керування т/з його підзахисним, свідок ОСОБА_2 бачив сам факт наїзду на припаркований т/з, однак хто був за кермом в цей момент не бачив, особу водія було встановлено вже після прибуття поліцейських, свідок безпосередньо судом не допитувався, а наданий ним відеозапис є недопустимим доказом. Схема місця ДТП не підписана ОСОБА_3 , в протоколі за ст. 124 КУпАП не зазначені свідки та потерпілі, потерпілий ОСОБА_4 не бачив самої події ДТП, не пояснював обставини виникнення пошкоджень на його т/з. Вказує на істотні суперечності у часі вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 і 122-4 КУпАП, у складених відносно ОСОБА_3 протоколах. Окрім цього, його підзахисний не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.10.2024 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП на нього було накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 03.10.2024 о 22:09 в м. Суми по вул. Металургів, буд. 9, керуючи т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 , під час об`їзду т/з Mercedes-Benz E220, д. н. з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до наїзду т/з, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР.

03.10.2024 в м. Суми по вул. Металургів, буд. 9 водій ОСОБА_3 керував т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 і під час об`їзду т/з Mercedes-Benz E220, д. н. з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до наїзду т/з, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР.

Крім того, 03.10.2024 о 22:09 в м. Суми по вул. Металургів водій ОСОБА_3 керував т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з водій пройшов добровільно за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат огляду 2,33 ‰, з результатами згоден,

чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Розгляд справи відбувся 31.10.2024 у відсутність ОСОБА_3 , але за участі його захисника Зленка С. М., який отримав копію повного тексту постанови судді 11.11.2024 і 21.11.2024 звернувся з апеляційною скаргою, тому не маючи повного тексту судового рішення, захисник Зленко С. М. був позбавлений можливості своєчасно його оскаржити в суді апеляційної інстанції, внаслідок чого з метою забезпечення доступу до правосуддя апеляційний суд вважає за необхідне поновити процесуальний строк апеляційного оскарження постанови судді, оскільки він пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши доводи захисника Зленка С. М., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серій ААД № 747000, ЕПР № 142276 та ААД № 808192 від 03.10.2024, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, під час об`їзду т/з не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до наїзду на інший т/з, а після вчинення ДТП залишив місце пригоди, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- схемою місця ДТП, яка сталася 03.10.2024 о 22:09, на якій зафіксоване місце ДТП, розташування т/з після їх зіткнення, виявлені на т/з ушкодження;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких 03.10.2024 він залишив свій автомобіль Mercedes-Benz E220, д. н. з. НОМЕР_2 поблизу будинку № 9 по вул. Металургів в м. Суми, а близько 22:30 телефоном поліцейський патрульної поліції повідомив, що його т/з пошкоджений. Коли він спустився до свого т/з, то дійсно виявив пошкодження належного йому автомобіля у виді подряпин на передній на задній лівих дверях;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , згідно яких він 03.10.2024 о 21:55 вигулював собаку по вул. Металургів, буд. 13 в м. Суми побачив як т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 , сірого кольору, здійснив наїзд на припаркований автомобіль, після чого поїхав далі, він викликав поліцейських. По приїзду поліцейських було встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_3 , у якого були очевидні ознаки алкогольного сп`яніння;

- копією постанови серії ЕНА № 3190197 від 03.10.2024, якою ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- результатами проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Alcotest Drager 6820 № 1363 від 03.10.2024 тесту, згідно якого ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, показник 2,33 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксований результат огляду ОСОБА_3 2,33 проміле;

- довідкою про отримання ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 22.01.2000;

- відеозаписами з мобільного телефону ОСОБА_2 , на яких зафіксований рух т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 до здійснення наїзду на інший т/з та після ДТП;

- відеозаписами події правопорушення з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано їх прибуття на виклик про ДТП, виявлення у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння, пояснення останнього щодо обставин вчинення ним ДТП, пояснення свідка ОСОБА_2 , який вказав на ОСОБА_3 як на особу, яка керувала т/з, і здійснила наїзд на припарковане авто, після чого продовжила свій рух, проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager, результат огляду 2,33 проміле, згода ОСОБА_3 з результатом його огляду, складання відносно водія протоколів про вчинення адміністративних правопорушень.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_2 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці особи, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і пп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду. Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_2 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Диспозиції ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколах поліцейських та у постанові судді присутні посилання на порушення ОСОБА_3 приписів ПДР, згідно яких:

- п. 2.9а водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 2.10а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити т/з і залишатися на місці пригоди;

- п. 13.3 під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Так, у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Відеозапис події правопорушення з технічних засобів поліцейських є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певної події, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських для забезпечення проходження ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з в установлений законом спосіб. Ці відеозаписи містять усі суттєві обставини, що підлягають з`ясуванню і встановленню під час розгляду справи в суді, зокрема: 1) підтвердження факту керування особою т/з; 2) вимога поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; 3) проходження особою огляду на стан сп`яніння.

Із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_3 реально мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.

Крім того, подія правопорушення також була зафіксована і відеозаписами з мобільного телефону свідка ОСОБА_2 , згідно яких убачається рух т/з Kia Sportage, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 до здійснення наїзду на інший т/з та після ДТП, що також реально мало місце і сама подія ніким не оспорюється. При цьому твердження апеляційної скарги про те, що цей відеозапис є недопустимим доказом є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки суперечать законодавству України про адміністративні правопорушення, а доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування т/з, актом огляду та тимчасового затримання т/з, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ст. 251 КУпАП), що було дотримано поліцейськими і суддею суду першої інстанції.

Саме свідоме не дотримання ОСОБА_3 вимог п. 2.9а, 2.10а і п. 13.3 ПДР, а не дії інших осіб, призвели до складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому поліцейськими були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_3 як учасника дорожнього руху, а вказані протоколи містять всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколів (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона), конкретний пункт ПДР і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання цих ПДР, тому доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних протоколів вимогам закону є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів керування ОСОБА_3 т/з, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами, у тому числі і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , незважаючи на те, що цей свідок і не був допитаний у суді першої інстанції.

Той факт, що схема місця ДТП не підписана ОСОБА_3 , не свідчить про її неналежність, недопустимість чи недостовірність як доказу у справі, оскільки сам факт ДТП об`єктивно мав місце і на схемі був зафіксований лише технічно, так як схема місця дорожньо-транспортної пригоди це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» на місці пригоди і підписується її учасниками. При цьому наявна у матеріалах справи схема пригоди узгоджується з іншими доказами у справі, тому відповідні доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Твердження сторони захисту про те, що потерпілий ОСОБА_4 не бачив самої події ДТП і не пояснював обставини виникнення пошкоджень на його т/з, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини ніким не оспорюються, а потерпілий ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях виклав хронологію події, зокрема вказавши, що 03.10.2024 він залишив свій автомобіль Mercedes-Benz E220, д. н. з. НОМЕР_2 поблизу будинку № 9 по вул. Металургів в м. Суми, а близько 22:30 його повідомили, що т/з пошкоджений. Коли він прийшов до свого т/з, то виявив на ньому пошкодження.

Необхідно зауважити, що саме Правила дорожнього руху України відповідно ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація т/з окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил; учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.1, 1.3).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність т/з; в) дати можливість оглянути т/з відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану т/з, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю (п. 2.4 ПДР), тому вимога поліцейських до про проходження огляду на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб відповідає легітимній меті та завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Вищенаведене підтверджує не лише факт керування ОСОБА_3 т/з у стані алкогольного сп`яніння, вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди і залишення місця її вчинення, а й дотримання поліцейськими самої процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що повністю відповідає приписам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.9а, 2.10а і 13.3 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Що стосується доводів апеляційної скарги про не сповіщення ОСОБА_3 про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи і ОСОБА_3 було достеменно відомо про час, день та місце судового розгляду справи, що підтверджується його письмовою заявою, поданою ним через канцелярію суду 30.10.2024, в якій він просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушень, а сам судовий розгляд відбувся 31.10.2024 з безпосередньою участю його захисника адвоката Зленко С. М.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП), тому послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей чи допущення недоліків при складанні протоколу про адміністративні правопорушення (інших процесуальних документів), суддя повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень і недоліків на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні порушення/недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Здійснене апеляційним судом дослідження зазначеного вище доказу дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП і залишив місце пригоди, так як будь-який обґрунтований сумнів у справі був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ЗЛЕНКУ С. М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.10.2024.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.10.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ЗЛЕНКА С. М. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов