ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2171/25 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/848/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 - адвоката Романок А.Ф. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Романок А.Ф. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 15 лютого 2025 року о 09 год. 14 хв., водій ОСОБА_1 по вул. Оріхівське шосе, 14А км. в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікарянарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 1118 від 15 лютого 2025 року. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України. Про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Романок А.Ф., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначила, що судом необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про витребування із закладу охорони здоров`я певних документів та інформації щодо огляду ОСОБА_1 з посиланням на відсутність таких вимог КУпАП. Отже вважає, що суд в порушенні вимог ст.ст. 278, 251. 252, 268 КУпАП знехтував правом ОСОБА_1 на розгляд справи безстороннім судом, адже відмову в задоволенні наведеного клопотання в даному випадку можна трактувати лише як зацікавленість суду у притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без встановлення істини в справі.

Наголошує, що на її адвокатський запит медичною установою надані документи щодо проведення огляду ОСОБА_1 , зокрема акт огляду № 1118 від 15 лютого 2025 року, з якого вбачається, що остаточний результат виявлення алкоголю у ОСОБА_1 становить 0.2 проміле, що не може свідчити про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат перебуває в межах допустимої похибки, заявленої виробником алкотестера.

Зауважила, що якщо особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то результат між першим та другим обстеженням, які проводяться з різницею в 20 хвилин не повинен відрізнятися, що вчергове вказує на відсутність стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Щодо проведення токсикологічного дослідження сечі ОСОБА_1 на вміст етанолу методом газової хроматографії на базі хроматографу «Кристал 2000М», яким визначено вміст етанолу 0.63 проміле зазначила, що офіційна повірка даного пристрою не проходила через процедуру офіційної закупівлі, що підтверджується ненаданням сертифікату відповідності, даних одержаних при повірці приладу або у додатку на окремих аркушах, а також роздруківкою чеку з результатом дослідження аналізу № 820 від 15 лютого 2025 року.

Отже лабораторне дослідження фактично проводилось на апараті, який не пройшов належну повірку та калібровку, акт медичного огляду № 1118 містить у собі суперечливі відомості, внаслідок чого висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним та недопустимим доказом, а тому в силу положень п. 16, 22 Інструкції результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, є недійними.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні ст. 251 КУпАП.

Просить постанову скасувати і провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративне правопорушення.

Окрім вимог щодо скасування постанови просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2025 року, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що суд першої інстанції обмежився оголошенням в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, повий текст копії оскаржуваної постанови надійшов до особистого кабінету захисника, лише на 9 календарний день після її прийняття 3 липня 2025 року.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Романок А.Ф., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Романок А.Ф., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247638 від 15 лютого 2025 р. підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою Alcotest Drager 6820 на місці зупинки ТЗ не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 лютого 2025 року. В якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1118 від 15 лютого 2025 року. Відповідно до результатів проведення медичного огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- відеозаписом події (а.с. 9)

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Так, дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці про що було вказано в акті огляду та засвідчено підписами як співробітника поліції так і особисто ОСОБА_1 .

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Відеозаписом, наявним в матеріалах справи, зафіксовано зупинку транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 на блокпосту під керуванням ОСОБА_1 . Перевірка документів водія, в ході якої поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На прохання поліцейського зробити подих в його бік, водій ОСОБА_1 відмовляється. Встановлення у ОСОБА_1 та оголошення ознак алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, відмова ОСОБА_1 від запропонованого огляду. Пропозиція пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Згода водія на проходження запропонованого огляду. Далі, зафіксовані обставини проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я, а саме: візуальний огляд водія лікарем, забір біологічного матеріалу водієм у вигляді сечі та проходження огляду за допомогою технічного приладу. За результатами проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, лікарем був складений висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що під час спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , останній пояснив, що вживав алкоголь у вигляді літри пива до 23 години (час запису 01:23:19).

На переконання судді апеляційного суду, як працівниками поліції так і лікарем було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На посилання в апеляційній скарзі про те, що результат повторного огляду ОСОБА_1 проведений лікарем наркологом, який складає 0,2 проміле не перевищує граничні показники, тобто перебуває в межах дозволеної похибки, слід зазначити наступне.

Так, згідно положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року закріплено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Матеріали справи засвідчують, що при дослідженні видихуваного повітря ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатору Drager «Alcotest 6820»№ «ARNA-0673», лікарем був виявлений вміст етанолу 0,3 проміле, через 20 хвилин вміст етанолу 0,2 ‰. (а.с. 33-34).

Прилад «Drager «Alcotest 6820» № «ARNA-0673» використаний без порушення його експлуатації при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що засвідчує свідоцтво про повірку даного приладу, яке чинне до 18 вересня 2025 року (а.с. 38).

При проведенні підтверджувального токсикологічного дослідження сечі ОСОБА_1 на вміст етанолу газової хроматографії на базі хроматографу «Кристал 2000М» був визначений вміст етанолу 0,63 ‰.

Отже, за наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1118 від 15 лютого 2025 р. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис у медичного висновку. Жодних заперечень не зазначив.

При цьому, згідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 чи його захисником у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря, як і не містить результатів такого оскарження.

Відтак, суддя апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо незгоди із висновком результатів медичного огляду та проведення медичного огляду лікарем з порушенням вимог чинного законодавства. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування медичного висновку не містять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Романок Анни Федорівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/2171/25