Справа № 352/2248/25
Провадження № 3/352/947/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р. Р., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457674 від 18.09.2025 ОСОБА_1 , 18.09.2025 о 13 год 58 хв в с. Угринів, шосе Калуське, 7/3 км, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz luxor 33, номерний знак НОМЕР_1 , рухався в колоні автомобілів, оскільки на даній ділянці дороги відбуваються ремонтні роботи, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, виїхав на зустрічну смугу руху для обгону колони та скоїв зіткнення із автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював виїзд із другорядної дороги, та йому надали перевагу в русі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пунктів 2.3 б, 11.2, 11.3, 14 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Любчик С. Р. в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.124 КУпАП не визнав. Адвокат Любчик С. Р. суду пояснив, що проїзна частина дороги має ширину 7,6 м, що зафіксовано на схемі ДТП. Така ширина характерна для доріг, які мають по одній смузі для руху в одному напрямку. Жодних даних у матеріалах справи про те, що дорога має дві і більше смуг для руху в одному напрямку, немає. Тому п. 11.2 ПДР порушити неможливо через відсутність зазначених у цьому пункті кількості смуг дороги на цій ділянці. Водій ОСОБА_1 виїхав на смугу зустрічного руху для обгону транспортних засобів про це поліцейський зазначив у протоколі. У п. 11.3 ПДР зазначено, що водії зустрічного напрямку мають перевагу. Однак водій ОСОБА_2 не рухалася в зустрічному напрямку, а виїжджала з прилеглої території, а тому жодної переваги не мала. Тому в діях ОСОБА_1 немає порушень п. 11.3 ПДР України. Розділ 14 «Порушення правил обгону» Правил дорожнього руху має 5 пунктів. При цьому п. 14.2 має 5 підпунктів, а п. 14.6 8 підпунктів. Поліцейський в протоколі не конкретизував, який саме підпункт ПДР порушив ОСОБА_1 . Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 457674 від 18.09.2025 не відповідає об`єктивним обставинам справи, оскільки в ньому невірно відображено дії ОСОБА_1 , а також іншого учасника події водія ОСОБА_2 . На відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 здійснював обгін транспортних засобів, які рухалися один за одним у напрямку до м. Івано-Франківська з мінімальної швидкістю по правій смузі на ділянці, де проводяться ремонті роботи. Під час обгону жодних транспортних засобів, які би рухалися в зустрічному напрямку, немає. Автобус рухається зі швидкістю близько 40 50 км/год. Водій автомобіля Opel Astra ОСОБА_2 розпочала виїжджати з прилеглої території, де розташований розважальний комплекс «Фазенда», у проміжку між транспортними засобами, які в цей час уже обганяв водій автобуса ОСОБА_1 . При цьому жодної переваги в русі водій автомобіля ОСОБА_2 не мала. На смугу зустрічного руху автомобіль Opel Astra виїхав, коли відстань до автобуса Mercedes Benz під керуванням ОСОБА_1 складала близько 10 12 м. Ця відстань була явно недостатньою для зупинки автобуса. Крім цього, після подання водієм автобуса звукового сигналу водій автомобіля ОСОБА_2 не зупинилася, а продовжила рух із попередньою швидкістю й допустила зіткнення з автобусом. Просив справу щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Коновал Р. О. зазначив, що ОСОБА_1 порушив пункти 14.2 і 14.6 ПДР України, оскільки він здійснював обгін на перехресті, а також, що після обгону не міг повернутися на свою смугу. Поліцейський, вказуючи в протоколі про порушення п. 14 ПДР, мабуть, мав на увазі всі пункти цього розділу.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Любчика С. Р., представника потерпілої адвоката Коновала Р. О. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків:

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Дорожню обстановку після отримання дорожньо-транспортної пригоди та відповідні заміри (розташування транспортних засобів, ширина проїзної частини тощо, яка складає 7,6 м, відсутність дорожньої розмітки та дорожніх знаків), пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, зафіксовано на схеми місця ДТП від 18.09.2025 р.

Судом переглянуто наданий поліцейськими відеозапис з камери зовнішнього відеонагляду, розташованої на будівлі поруч із Калуським шосе. Камера направлена в сторону готелю-ресторану «Чорний замок». Згідно із таймером на екрані, запис здійснено 09.10.2025 р. з 13:33:25 до 13:34:10, тривалість запису 45 секунд. Жодних дорожніх знаків та дорожньої розмітки в полі зору відеокамери не спостерігається.

Згідно відеозапису, на правій смузі дороги по напрямку до м. Івано-Франківська стоїть колона автомобілі, а в зустрічному напрямку проїжджає автомобіль темного кольору з кузовом типу «мінівен», який зникає в правій частині зображення на 4 секунді запису. Після цього автомобілі, які знаходяться на початку колони, розпочинають рух. На 30 секунді запису в полі зору камери з`являється передня частина легкового автомобіля темного кольору, який виїжджає з території готелю-ресторану «Чорний замок» на дорогу перед мікроавтобусом білого кольору. На 31 секунді запису в правій частині екрану являється передня частина автобуса білого кольору, який рухається по лівій смузі; в цей момент передня частина легкового автомобіля виїжджає на головну дорогу. На 32 секунді запису легковий автомобіль перетнувши праву смугу, виїжджає на ліву смугу дороги. В цей час чути звуковий сигнал, автобус зміщується до лівого краю проїзної частини. На 33 секунді запису чути звук удару. Автобус проїжджає певну віддаль і повністю зупиняється. Також в нерухомому стані знаходиться легковий автомобіль з пошкодженою передньою частиною.

Крім цього, судом переглянуто 8 фотографій, які містяться на електронному носію, наданому поліцейськими. На цих фотографіях зафіксовано ділянку дороги, де відбулась ДТП, розташування транспортних засобів та пошкодження на них.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала транспортним засобом у момент ДТП. При цьому правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

У цій справі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , містить посилання на порушення останнім вимог пунктів 2.3б, 11.2, 11.3, 14 Правил дорожнього руху.

Згідно до п.2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно до п. 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об?їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно до п. 11.3 цих Правил, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об?їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

У п. 11.1 Правил дорожнього руху зазначено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Під час розгляду справи не встановлено, що Калуське шосе в с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області має по дві смуги в одному напрямку. На схемі місця ДТП та на переглянутому відеозапису не зафіксовано відповідної дорожньої розмітки та дорожніх знаків. Крім цього, ширина проїзної частини 7,6 м та наявність двостороннього руху не передбачає наявності двох смуг в одному напрямку.

Оскільки дорога має двосторонній рух, по одній смузі для руху в кожному напрямку, суцільна лінія дорожньої розмітки та відповідні дорожні знаки відсутні, виїзд на смугу зустрічного руху не забороняється.

Тому суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень пунктів 11.2 і 11.3 ПДР України.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб, тобто в даному конкретному випадку на працівників поліції Богородчанського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківської області.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вказана норма закону також знайшла своє відображення й в приписах Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція № 1376), де п. 9 Розділу І чітко передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначається суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Працівники поліції дійшли висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення приписів п. 14 ПДР України, оскільки той «виїхав на зустрічну смугу руху для обгону колони та скоїв зіткнення із автомобілем Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював виїзд із другорядної дороги та йому надали перевагу в русі».

В той же час, згідно норм діючого законодавства, інкриміноване працівниками поліції діяння за порушення приписів розділу 14 «Порушення правил обгону» Правил дорожнього руху містить 5 пунктів із регламентацією дій водія до та під час виконання обгону, з яких пункт 14.1 виключено, пункт 14.2 має 5 підпунктів, а пункт 14.6 8 підпунктів.

Таким чином, фабула правопорушення є неконкретною, формулювання обвинувачення є незмістовним, оскільки належним чином не розкрито об`єктивну сторону правопорушення у точній відповідності з встановленням чітких та конкретних приписів ПДР України, які були порушені водієм.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Ст.62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Любчика С. Р., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Коновала Р. О., дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення підлягає до закриття.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283-287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ