ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/4795/25 Головуючий 1 інстанції: Кіндер В.А.
Провадження №: 33/818/1901/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Литвиненку Д.А., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника, з участю представника митниці Тупікової О.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника митниці Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрили на підставі п. 6 ч. 1 ст. 487-1 МК України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про порушення митних правил строків, передбачених ст. 467 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 липня 2023 на митну територію України через пункт пропуску «Шегині - Медика» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 ,як гуманітарна допомога на адресу військової частини НОМЕР_3 .

Для цілей митного контролю та оформлення ОСОБА_1 були надані наступні документи: лист-звернення військової частини НОМЕР_3 НГУ від 29.06.2023 №6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 від 14.07.2022.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 № 40/17/11/2/1-2417, транспортний засіб Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , військова частина не отримувала, зазначений транспортний засіб не перебуває та не перебував на обліку військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів Харківської митниці від 21.03.2025 № 15/15-02/3018 вартість транспортного засобу Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , який був ввезений 09.07.2023, станом на дату ввезення на митну територію України становить 1000 євро, що становить 39843,30 грн згідно із офіційним курсом НБУ на 09.07.2023.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, на думку суду першої інстанції, підтверджуються матеріалами, наявними у справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник митниці подала апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що моментом виявлення даного адміністративного правопорушення є саме лист Військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 № 40/17/11/2/1-2417, згідно якого транспортний засіб Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , військова частина не отримувала, зазначений транспортний засіб не перебуває та не перебував на обліку військової частини НОМЕР_3 .

Так, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача, громадянин ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, по факту якого 24.03.2025 стосовно нього було складеного протокол про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, вважає, що суд першої інстанції не обґрунтовано закрив справу про порушення митних правил, матеріалами доведено наявність в діях правопорушника події та складу правопорушення, дотримані строки передбачені ст. 467 МК України.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник не з`явився, подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

В судове засідання прибула представник митниці та підтримувала доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлювала незгоду з рішенням суду першої інстанції, просила його скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (далі МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК Україн и про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з ч. 2 ст. 495 МК України посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 501 МК України представник митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у справі про порушення митних правил, підтримує позицію цього органу щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, під час розгляду зазначеної справи судом. Представник митного органу здійснює свої повноваження в суді на підставі належно оформленої довіреності, виданої митним органом. Представник митного органу має право ознайомлюватися з документами, долученими до справи, робити з них витяги або знімати копії, одержувати копії рішень, постанов, ухвал суду, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити запитання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, які беруть участь у справі, ознайомлюватися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ч. 6 ст. 470, ч. 3 ст. 471, ст.ст. 472, 473, 476, ч. 6 ст. 481, ст.ст. 482-485 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Ч. 1 ст. 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192-XIV гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності та підлягають взяттю в установленому порядку на облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Ч.ч. 6, 8 ст. 264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09 липня 2023 на митну територію України через пункт пропуску «Шегині - Медика» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , як гуманітарна допомога на адресу військової частини НОМЕР_3 .

Для цілей митного контролю та оформлення ОСОБА_1 були надані наступні документи: лист-звернення військової частини НОМЕР_3 НГУ від 29.06.2023 №6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 від 14.07.2022.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 від 20.02.2025 № 40/17/11/2/1-2417, транспортний засіб Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , військова частина не отримувала, зазначений транспортний засіб не перебуває та не перебував на обліку військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів Харківської митниці від 21.03.2025 № 15/15-02/3018 вартість транспортного засобу Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , який був ввезений 09.07.2023, станом на дату ввезення на митну територію України становить 1000 євро, що становить 39843,30 грн згідно із офіційним курсом НБУ на 09.07.2023.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Так, 05.03.2024 року Військова частина НОМЕР_3 звернулась із листом № 40/17/11/2/1-2356 до Харківської митниці (вхідний №3365/8.2/7.14-1 від 04.04.2024), у якому повідомила про те, які саме транспортні засоби у якості гуманітарної допомоги надійшли на баланс військової частини НОМЕР_3 .

Вказані матеріали Харківською митницею було отримано 04.04.2024.

Надалі, у листі до Львівської митниці (№7.14-2/20-01/7/3731 від 29.05.2024), Харківська митниця зазначає, що в ході перевірочних заходів ними була отримана інформація від військової частини НОМЕР_3 про те, що вказані в Додатку 1 (до листа) транспортні засоби на баланс військової частини не надходили (серед них №84 автомобіль Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , перевізник ОСОБА_2 ).

Таким чином, зважаючи, що Харківською митницею було отримано лист від військової частини НОМЕР_3 ще 04.04.2024, згодом було направлено лист до Львівської митниці з додатком, у якому містилась інформація щодо транспортного засобу Honda CR-V, VIN: НОМЕР_2 , на переконання апеляційного суду, що днем виявлення правопорушення слід вважати саме 04.04.2024.

Так, датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не може бути 20.02.2025, оскільки матеріали провадження свідчать, що відповідний уповноважений орган на складення протоколу, зокрема Харківська митниця була проінформована щодо можливого вчинення такого адміністративного правопорушення 04.04.2024 листом Військової частини НОМЕР_3 від 05.03.2024 № 40/17/11/2/1-2356.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про сплив 6-ти місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 467 МК України та закриття провадження по справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,2,7,25,33,38,294,295 КУпАП, ст.ст.467,483,494,508,522,526,527-529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника митниці, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило