Справа № 604/948/25
Провадження № 33/801/1195/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Яворського С.С. на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн на користь держави Україна із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд першої інстанції визнав встановленим, що ОСОБА_2 , будучи постановою серії ЕНА № 5018514 від 19.06.2025 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України за керування транспортним засобом, не маючи відповідної категорії на керування таким транспортним засобом, повторно 05.08.2025 приблизно о 00-25 год. на а/д М30, 191 кв, керував автомобілем «Mersedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом «Прагматек», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України і за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 , через захисника - адвоката Яворського С.С., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В подальшому вимоги апеляційної скарги було доповнено вимогою про закриття адміністративної справи в зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_2 , який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце її розгляду, а також у відсутність захисника за умов, коли вони не з`явилися в судове засідання з поважних причин. Зазначене призвело до порушення прав ОСОБА_2 на захист, так як він не змін надати свої пояснення в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його захисник адвокат Яворський С.С. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_2 суду пояснив, що він є професійним водієм і має цілий ряд відкритих професійних категорій, в тому числі і С1Е, тобто на керування составом (автомобілем категорії С1 з причепом вагою понад ), зазначена категорія є вищою по відношенню до категорії ВЕ. Він пояснив зазначене працівникам поліції і мав намір надати відповідні пояснення в суді, проте не отримав своєчасно повістку про виклик до суду її йому передав його батько 31 жовтня 2025 року, тобто на третій день після засідання, а до того повістка була у сусідки, яка і розписалася за неї на пошті. В день засідання він хворів і не міг бути присутнім на засіданні.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з статтею 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже за загальним правилом, встановленим статтею 268 КпАП України під час відсутності особи справу може бути розглянуто за наявності одночасно двох умов: 1) наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи; 2) якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа надійшла на розгляд Вінницького районного суду Вінницької області 13 жовтня 2025 року й вперше призначена до розгляду на 09.05 год 29 жовтня 2025 року, про що ОСОБА_2 було повідомлено як за допомогою судової повістки-виклику, так і повідомленням в месенджері Viber (а.с. 35-36).

Отже апеляційний суд відхиляє доводи апелянта в частині неналежного його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Його посилання на те, що саму повістку він отримав від батька після розгляду справи є безпідставними, так як в повістці дату її отримання зазначено як 24.10.2025 року, а відтак в особи, яка її отримала, було достатньо часу для її передачі за належністю.

Крім того, про поінформованість ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи свідчить і подання його захисником клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, що сформоване в системі «Електронний суд» 28.10.2025 року й надійшло суду 29.10.2025 року.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за наявності клопотання особи про відкладення розгляду справи з поважних причин, її може бути розглянуто в її відсутність, а також з оцінкою судом першої інстанції подання такого клопотання як намагання затягнути розгляд справи.

Так, Департаментом патрульної поліції адміністративну справу було спрямовано до Підволочиського районного суду Тернопільської області лише 18 серпня 2025 року, тобто на тринадцятий день після складення протоколу.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2025 року справу передано за підсудністю, за місцем реєстрації транспортного засобу, до Вінницького районного суду Вінницької області.

Фактично адміністративна справа надійшла до Вінницького районного суду 13 жовтня 2025 року і, як вже вказано вище, вперше призначена до розгляду зазначеним судом на 09.05 29 жовтня 2025 року.

Клопотання захисника про відкладення розгляду справи обґрунтоване перебуванням захисника на лікарняному, і також неможливістю ОСОБА_2 взяти участь в судовому засіданні за станом здоров`я, на підтвердження чого ним надано Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3194.

За таких обставин ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання з поважних причин і суд відповідно до статті 268 КпАП України мав відкласти розгляд справи на іншу дату в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною 2 статті 38 КпАП України.

Натомість суд першої інстанції розглянув справу, порушивши в такий спосіб права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачені статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування відповідної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Проте вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що передбачений частиною 5 статті 126 КпАП України, суд апеляційної інстанції враховує, що стаття 247 КпАП України чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на бідь-якій стадії, а відтак втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Це вказує на відсутність у судді можливості необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Згідно з матеріалами справи, інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення було вчинене 05 серпня 2025 року й на час розгляду справи апеляційним судом сплив передбачений частиною 2 статті 38 КпАП України строк накладення адміністративного стягнення, в зв`язку з чим провадження в адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має, зокрема, право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Яворського С.С. задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2025 року скасувати, а справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КпАП України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник