Справа № 559/3976/25
Номер провадження 3/559/2090/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий Деснянським РВ ГУДМС України в місті Києві від 28.10.2016, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, особа з інвалідністю ІІІ групи в наслідок війни, притягався до адміністративної відповідальності, роз`яснивши вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, -

встановила:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 429222 від 20.08.2025, 20.08.2025 о 20:28 год. м. Дубно а/д М-06 Київ-Чоп 377км. водій ОСОБА_1 керував т/з VOLKSWAGEN TIGUAN д.н.з. НОМЕР_3 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами (постанова Подільського районного суду міста Києва), чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку ОСОБА_1 пояснив, що після поранення та отримання інвалідності ІІІ групи в наслідок війни став волонтером. Здійснює допомогу ЗСУ у напрямку ремонту та технічного обслуговування автомобільної техніки військових підрозділів. 20.08.2025 зателефонували благодійники і повідомили, що необхідно терміново перегнати машину з Коломиї для побратимі, він в той час з сином повертався з короткого відпочинку і взяв на себе цю відповідальність, бо війна. У Радивилівському районі його зупинили працівники поліції, склали протоколи і повідомили, що йому продовжувати рух заборонено. а він був з дитиною, шукали водія і від фонду прислали чоловіка з м. Дубно. Однак, той доїхав по трасі і неподалік Дубна на АЗС зупинився та відмовився гнати автомобіль далі. Залишитися з малолітнім 13-річним сином у транспортному засобі на автодорозі на ніч було небезпечно, а також авто потрібне було терміново для військових, тому змушений був самостійно продовжувати рух, він опинився вимушено в цій ситуації. Після складання протоколів працівниками поліції на трасі, вже доїхав до першого населеного пункту в м. Рівне, де можна було переночувати із дитиною та більше за кермо не сідав, а просив і шукав іншого водія. На наступний день в м. Рівне по нього та т/з приїхав представник із фонду і довіз його із сином в м. Київ, а автомобіль перегнав до місця призначення. Вважає, що дії працівників поліції є несправедливими, оскільки війна і необхідно допомагати ЗСУ. Сам він вже не військовослужбовець, отримав поранення, списаний за станом здоров`я, має інвалідність, отримує пенсію, допомагає армії, ремонтуючи машини. Нічого не вживає нелегального, стан здоров`я не дозволяє лише пігулки від тиску приймає щоранку. Висновки зробив, кається у вчиненому, до отримання посвідчення водія більше сідати за кермо не буде, але просить врахувати його скрутну ситуацію і не карати.

Досліджено матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення та серії ЕПР1 №429222 від 20.08.2025; довідку про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася за ст. 126 КУпАП в цей же день 20.08.2025 трохи раніше, що відповідає його поясненням; витяг з ІПНП; копію постанов про притягнення 20.08.2025 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч., 4 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.10.2025, на відеозаписах, що були наявні у матеріалах тієї справи, було встановлено, що рух т/з Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_4 наявний і керував ним ОСОБА_1 (цього не заперечує ОСОБА_1 ). Далі на відео зафіксовано, що на передньому пасажирському сидінні перебуває підліток.

Згідно характеризуючих. медичних даних ОСОБА_1 дійсно є особою з інвалідністю третьої групи в наслідок війни (до 01.09.2026), на виховані має малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України як старший водій розвідувальної роти в/ч НОМЕР_5 , має статус учасника бойових дій, волонтер, отримував подяку від командування та особового складу 47 ОМБр, а благодійний фонд «Лепка» (БО "БФ "Лепка") підтверджує, що ОСОБА_1 діяв як волонтер - мав передатиавтомобіль підрозділу.

Відповідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Вирішуючи дану справу, також враховується, що згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяється першочергова увага якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Ст. 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно п. 4 ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясовано, що в діях ОСОБА_1 формально є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте провадження в справі необхідно закрити, оскільки воно вчинено ним в стані крайньої необхідності: неможливо було залишатися на міжнародній трасі у транспортному засобі із малолітньою дитиною в вечірню/нічну пору, а іншого водія не було, транспортний засіб в умовах воєнного стану терміново був необхідний військовим, тому в даному випадку відвернена шкода була менш значною, ніж заподіяна. При цьому, притягнення за ч1,4 ст. 126 КУпАП відбулось лиш за короткий час перед тим, це не два розділених значним проміжком часу факти керування т/з, ОСОБА_1 усвідомлює заборону керувати транспортним засобом, судовий процес здійснив на нього відповідний виховний вплив, а сам ОСОБА_1 віддав здоров`я обороняючи свою Батьківщину і ще адаптується до життя поза лінією зіткнення. За таких умов суд справу закриває.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.17, 18,ч. 5 ст. 126, ст.247, 283-284, 294 КУпАП, -

постановила:

провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, - закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: Жуковська О.Ю.