Номер провадження: 33/813/2088/25
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року у справі про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381427 від 04.07.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 04.07.2025 року о 19:20 год. у м. Одеса, вул. Троїцька, 60, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати можливість постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на зміни, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушивши вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 10.10.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Ксенофонтова Г.І. подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року, та ухвалити нову, якою визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофору, повинен був завершити маневр повороту ліворуч про що вказує п. 16.8 ПДР. В той час, ОСОБА_2 повинен був керуватися п. 12.3. Відповідно до схеми ДТП ширина проїжджої частин по вул. Преображенській становить 15,5 метрів. По вулиці Преображенскій організовано рух по дві смуги в кожному напрямку, тобто одна смуга становить 3,75 метрів.

Кінцеве положення автомобіля «Honda Civic» після ДТП від краю бордюра попутного напрямку становить 7,7 метрів. Відповідно із характеристик автомобіля «Honda Civic» ширина становить 4,4 метри. Отже, автомобіль «Honda Civic» вже повністю знаходився на лівій зустрічній смузі та передній бампер заходився вже на зустрічній правій смузі руху, цей факт можна прослідкувати з наданих фотознімків після ДТП. Також з кінцевого розташування автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням ОСОБА_2 вбачається, що він в останній момент побачив автомобіль «Honda Civic» та намагався уникнути зіткнення, тому саме в діях ОСОБА_2 є порушення правил дорожнього руху України, які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, а в подальшому і пошкодженню автомобілів.

В судовому засіданні адвокат Ксенофонтова Г.І., діюча від імені ОСОБА_4 , підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в місцевому суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мали істотне значення для правильного вирішення справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Так, суд вважав встановленим, що ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, зокрема вул. Преображенській на зелений сигнал світлофора, водночас ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч з вул. Преображенської на вул. Троїцьку на миготливий жовтий.

Проте як з письмових пояснень ОСОБА_1 , так і наданих в судовому засіданні вино, що він почав рух на зелений сигнал світлофора, виїхав на перехрестя, водій зустрічної смуги зупинився на жовтий сигнал і коли він здійснював поворот ліворуч в його автомобіль в`їхав водій ОСОБА_2 , який рухався у правій смузі назустріч.

Відтак оцінка таким поясненням надана необ`єктивно, в основу рішення покладені пояснення водія ОСОБА_2 .

Також суд послався на схему організації дорожнього руху та режиму роботи світлофорного об`єкта о 19:20 год. 04.07.2025, розташованого на перехресті вулиць Преображенська-Троїцька, з якої вбачається, що при роботі світлофора у першій та другій фазі, для усіх учасників руху по вул. Преображенській горить зелене світло, тобто при здійсненні повороту ліворуч з вул. Преображенської на вул. Троїцьку слід надавати перевагу зустрічному транспортному засобу. Водночас, під час роботи світлофора у третій фазі, для транспортних засобів які рухаються по вул. Преображенській в бік Тираспольської площі горить зелений сигнал світлофора, а іншим учасникам руху по вул. Преображенській горить червоний сигнал світлофора, тобто здійснення повороту ліворуч з вул. Преображенська на вул. Троїцьку заборонено.

Однак посилання на те, що безумовним підтвердженням порушення з боку ОСОБА_3 є схема роботи світлофора є помилковим, оскільки достовірно не встановлено час здійснення маневру кожним з учасників пригоди, а час пригоди визначений протоколом має умовний характер, що підтверджується поясненнями водіїв.

Таким чином, всупереч вимогам ст.280 КУпАП суд не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху України,

Водночас згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №381427 від 04.07.2025, ОСОБА_2 04.07.2025 о 19:20 год. у м. Одеса, вул. Троїцька, 60, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати можливість постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на зміни, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушивши вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Викладені обставини узгоджуються з письмовими доказами у справі, вбачаються зі схеми ДТП та характеру пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

З приписів розділу 1 Правил дорожнього руху України (пункти 1.3-1.5, 1.9) вбачається, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3. б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З матеріалів справи вбачається, що перехрестя вулиць Рішельєвська, Успенська є регульованим перехрестям.

Згідно п.п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Згідно п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.7. ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пунктом 8.7.3 а ПДР України передбачено, що зелений сигнал світлофора дозволяє рух.

Пунктами 8.7.3 ґ, д ПДР України передбачено, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Пунктом 8.7.3 е ПДР України передбачено, що червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, зокрема вул. Преображенській на зелений сигнал світлофора, водночас ОСОБА_1 зазначив, що він здійснював поворот ліворуч з вул. Преображенської на вул. Троїцьку на миготливий жовтий.

В судовому засіданні учасниками справи не заперечувався факт здійснення повороту транспортним засобом ОСОБА_1 , який був закінченням маневру навіть на миготливий жовтий сигнал світлофору.

Таким чином, ОСОБА_1 керувався положеннями п. 16.8. ПДР України, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Відповідно до п. 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Враховуючи характер, місце та розташування транспортних засобів внаслідок ДТП України, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 навіть за наявності дозволеного сигналу світлофору мав можливість уникнути зіткнення, надавши ОСОБА_1 закінчити маневр.

Таким чином, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, щоб мати можливість постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на зміни, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», державні номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3. б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Незважаючи на сукупність досліджених судом доказів, достатніх для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд ухвалив необґрунтоване рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях ОСОБА_2 , що є підставою для скасування постанови суду.

Водночас п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З матеріалів справи встановлено, що адміністративне правопорушення мало місце 04.07.2025. З урахуванням ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення могло бути накладено на правопорушника не пізніше 04.10.2025. Отже, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, в даній справі закінчився.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваної постанови суду, якою провадження в справі слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року змінити.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити через сплив строку притягнення до відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова