Справа № 135/1175/25
Провадження № 33/801/1138/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгань Олега Олексійовича на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року, у справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуо з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Не погодившись із вказаною постановою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Довгань О.О. подав апеляційну скаргу у якій просив постанову суду скасувати , а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Довгань О.О. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

17 листопада 2025 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява від захисника Довгань О.О. з проханням провести розгляд справи у його відсутність і у відсутність особи, яку притягнуто у адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність особи, яка не з`явилася.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 266 ч. 1, 2, 3, 4 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 412735 від 05.08.2025, складеним інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП, капітаном поліції Брудницьким Я.В., водій ОСОБА_1 05.08.2025 о 00 год 15 хв в м. Ладижин на вул. Наконечного керував транспортним засобом автомобілем марки «Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» ARAM-2276, результат 0,37‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Вина ОСОБА_1 і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, в якому він повідомляє про те, що під час зупинки водія ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджує, що ОСОБА_1 перебував 05.08.2025 о 00:36 у стані алкогольного сп`яніння. Так, у вказаному акті зафіксовані наступні обставини огляду: виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини; спеціальний прилад за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу газоаналізатор «Drager» ARAM-2276; результати огляду на стан сп`яніння - 0,37‰; фіксація огляду відеозапис. З цим висновком ОСОБА_1 ознайомлений та погодився, що зафіксовано останнім у відповідній графі акту, а також відеозаписом.

Показники тесту від 05.08.2025, отриманого за допомогою газоаналізатора «Drager», про вміст 0,37‰ алкоголю в крові ОСОБА_1 , також підтверджують факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. З цими показниками він ознайомлений, що зафіксовано останнім особистим підписом.

Також судом були оглянуті відеозаписи з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудної камери поліцейського, долучені до матеріалів справи, які є належними доказами.

Під час дослідження відеозаписів у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що саме він на них зафіксований. З відеозапису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що 05.08.2025 о 00:15 автомобіль марки Wolkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 рухається на вул. Наконечного в м. Ладижин, та зупиняється на вимогу поліцейського, з водійського місця виходить ОСОБА_1 .

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На них зафіксовано як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в нього не освітлений задній номерний знак та виносить за даним факт постанову, якою піддає останнього адміністративному стягненню у виді штрафу. Під час оформлення вказаного правопорушення працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю та пропонує пройти огляд на місці або в лікарні. ОСОБА_1 повідомляє, що вживав алкоголь, добровільно погодився на освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, особисто розкрив пакування, в якому знаходилась мундштук (трубка) для проходження Драгера та після оголошення йому результату, жодних зауважень щодо нього не висловлював. Надалі поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення й ознайомлює ОСОБА_1 з його правами. Водночас відеозаписи не містять інформації про те, щоб ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд в лікарні. ОСОБА_1 щодо процедури огляду та порядку складання протоколу жодних зауважень не висловлював.

Суд констатує, що на цих відеозаписах зафіксовано всі необхідні складові для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: підтвердження факту керування транспортним засобом та фіксацію перебування водія в стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу. Вказані записи не містять інформації, яка б свідчила про психологічний тиск чи про порушення права на захист із боку поліцейського під час оформлення адміністративних матеріалів. Не зафіксовано й жодних дій, що викликали б сумнів у тому, що працівник поліції діяв законно.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожньогоруху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доводи апеляційної скарги, що результати тесту - 0.37 ‰, не можуть бути використані як доказ винуватості ОСОБА_1 в зв`язку з неналежним станом технічного засобу приладу «Drager Alcotest 6810» № ARAM-2276. та посилання на лист ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» за № 947-10 від 02.10.2025, в якому зазначено, що останні операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») газоаналізатора Drager Alcotest 6810 серійний заводський № ARAM-2276 були проведені в уповноваженому сертифікованому сервісному центрі Drager Компанії 04.02.2025, а з 04.08.2025 до цього часу газоаналізатор Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM-2276 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager Компанії не надходив та, відповідно, не обслуговувався. У зв`язку з тим, що з 04.08.2025 до цього часу прилад Drager Alcotest 6810 серійний заводський №А RAM-2276) до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager Компанії не надходив та відповідно, не обслуговувався (якщо прилад не використовувався, то сенсор приладу цей період висихав, а у випадку, якщо прилад використовувався й обслуговування відбувалося не уповноваженими особами відповідно, з непередбачуваними наслідками), а також через вік приладу (більше 14 років), не здійснено заміну сенсору (рекомендовано виробником кожні 5 років), у такому стані прилад може давати похибки, що суттєво можуть перевищувати нормативні, а цей процес може мати випадковий характер. Компанія, як уповноважений представник виробника Drager в Україні, повідомляє, що за таких обставин прилад Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM-2276 не має законних підстав використовуватись з 04.08.2025 (через необхідність здійснити операції «Сервісне технічне обслуговування», «Регулювання»(«Градуювання») та відповідно, «Повірка» газоаналізатора, через 6 місяців, починаючи з 04.02.2025.

Крім того компанія зазначила, що при експлуатації приладу «Drager Alcotest» мають використовуватись виключно оригінальні мундштуки, що мають Декларацію про відповідність медичних виробів вимогам технічного регламенту, сертифікат якості та офіційно легально постачаються від виробника через уповноваженого представника виробника в Україні не беруться апеляційним судом до уваги оскільки с надані захисником документи щодо використання на території України газоаналізаторів Dragcr Alcotest 6810 виробництва концерну Drager Safcly AG & Co. KGaA (Німеччина) жодним чином не спростовують результат проведеного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 .

Так, медичний виріб «Drager Alcotest 6810» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, згідно свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, назва ВМ: прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року.

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.

Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів має встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Отже, газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 становить 1 рік.

Суд звертає увагу, що визначення таких термінів, як калібрування, періодична повірка засобів вимірювальної техніки та повірка засобів вимірювальної техніки містяться у п. 10, 17, 18 ч. 1ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; - періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); - повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Зміст вказаних термінів дає можливість побачити, що відмінність повірки від калібрування полягає в тому, що повірка - це перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - це приведення до певних стандартів.

Законом встановлено порядок проведення калібрування та повірок, а також відмінності таких операцій. Зокрема, ст. 17 згаданого Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Окрім того, стосовно таких засобів може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Отже, наведеними нормами Закону встановлюється обов`язковість проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Разом з цим, згідно зі ст. 27 Закону калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології.

Тобто, повірка згідно із Законом - це обов`язкова процедура, а калібрування - процедура добровільна і необов`язкова.

Зі свідоцтва за № П 51 QM 0066 103 25, чинного до 04.02.2026, вбачається, що Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARAM-2276, виробник: Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, пройшов повірку 04.02.2025 в Державному підприємстві Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (ДП «Київоблстандартметрологія»). За результатами повірки встановлено, що даний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі. Діапазон вимірювань від 0,00‰ до 0,84‰ похибка ± 0,042‰. Діапазон вимірювань від 0,84‰ до 5‰ похибка ± 5%.

Отже станом на час складення протоколу 05.08.2025 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» своєчасно пройшов повірку, і його використання було правомірним, а тому твердження сторони захисту про наявність сумнів у результатах показників газоаналізатора Drager Alkotest 6810, яким було проведено огляд, з підстав несвоєчасного калібрування цього приладу слід визнати безґрунтовними.

Згідно з квитанцією Drager Alcotest 6810 прилад ARAM 2276, принтер ARAM 5631, тест 2783, огляд водія ОСОБА_1 проводився 05.08.2025 при температурі + 24 оС, результат тесту склав 0,37 проміле.

Відповідно до листа Державного підприємства «Укрметртестандарт» від 15.12.2009 № 12-12/186, адресований компанії «Сатурн Дейта Інтернешенл», для будь-якого засобу вимірювальної техніки, у тому числі газоаналізатора, нормують границі допустимої похибки. Якщо прилад застосовують з метою прийняття рішення про відповідність встановленим вимогам (у даному випадку - для прийняття рішення про наявність стану алкогольного сп`яніння), характеристики похибки повинні бути враховані при встановленні такого значення результату вимірювань, яке можна вважати достатнім для висновку про відповідність (невідповідність), у даному випадку - висновку про перевищення допустимого рівня вмісту алкоголю. На практиці застосовують різні способи рахування похибки приладу: граничне значення похибки можна або додавати до номінального порогового значення, або віднімати, або вважали критерієм відповідності досягнення номінального порогового значення, без поправки на похибку приладу. Вибір способу врахування похибки залежить від допустимої ймовірності прийняття помилкового рішення - на користь того, хто перевіряє, або того, кого перевіряють.

За допомогою пароля (PIN code) прилад є захищеним від несанкціонованої зміни градуювальної характеристики. Доступ до зміни дати може бути захищений або не захищений паролем, залежно від заводських установок, зроблених виробником.

Для забезпечення захисту від несанкціонованого втручання пароль повинен бути відомий тільки постачальнику приладів та організації, що проводить градуювання приладу.

Відповідно до структури програмного меню газоаналізаторів Alcotest 6810 не існує можливості виливати на правильність показів програмними способами, окрім градуювання, доступ до якого захищено паролем. Також не можна вилинути на правильність показів апаратними (механічними) способами, оскільки у газоаналізаторі відсутні механічні органи регулювання.

У листі Державного підприємства «Укрметртестандарт» від 17.12.2020 №15-09-02/232, адресований компанії «Сатурн Дейта Інтернешенл», зазначено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та пункту 17 розділу 2 наказу Мінекономрозвитку України від 08.02.2016 № 193 «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів позачергова повірка засобів вимірювальної техніки (далі - 3ВТ) проводиться за потреб заявника пересвідчитись у придатності 3ВТ до застосування.

Відповідно до роз`яснень від 13.10.2022 щодо обслуговування приладів Drager Alcotest під терміном «Градуювання» слід розуміти операцію з регулювання, налаштування, коригування показань приладів Drager Alcotest з метою отримання допустимої похибки вимірювання.

Як вбачається з Інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810», розміщеної у відкритих джерелах, технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено допустиму похибку в діапазоні температури навколишнього середовища від +15.0 до +25.0 включно градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.50 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить +/-0,05 проміле.

Судом встановлено, що результат проведеного огляду ОСОБА_1 працівниками поліції було зафіксовано на паперовому носії чеку (тест 2783), з якого вбачається, що при проведенні тесту Drager температура навколишнього середовища становила + 24 градусів Цельсія.

Отже, з урахуванням допустимих похибок, які визначені як і повіркою (± 0,042‰) так і Інструкцією приладу (+/-0,05‰) при результаті показника приладу «Drager Alcotest 6810» 0,37 ‰, фактичні показники могли становити від 0,36 (0,37-0,05).

Окрім того, сторона захисту стверджує, що під час огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» поліцейськими використовувались неналежні мундштуки.

Надаючи відповідь на дані аргументи суд зазначає, що в Україні діє Європейський стандарт EN 15964:2011, який наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1494 від 30.12.2014 прийнято як національний стандарт за позначенням ДСТУ EN 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань».

На заміну ДСТУ EN 15964:2014 наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 08.11.2018 №404 «Про прийняття та скасування національних нормативних документів» прийнято з наданням чинності з 01.01.2020 ДСТУ EN 15964:2018 (EN 15964:2011. IDT) «Прилади неодноразового використання для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі. Вимоги та методи випробування».

Згідно вказаного документу пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують разом з мундштуками для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 цього Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно з приписами пункту 5.2 Стандарту, пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Мундштук призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

З оглянутих судом відеозаписів чітко вбачається, що працівник поліції надає ОСОБА_1 запакований мундштук, який останній сам за допомогою зубів розриває. Поліцейський вставляє мундштук в прилад «Drager Alcotest 6810», робить контрольний замір, а потім надає ОСОБА_1 .

Доказів того, що поліцейськими під час проведення огляду на стан сп`яніння було використано неоригінальний або такий, що був у використанні мундштук Drager Alcotest Mouthpieces Standard захисником не надано. За таких підстав вказані твердження сторони захисту позбавлені доказового підтвердження.

За вказаних обставин у суду не має підстав підстави вважати, що під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння використовувалися мундштуки, які не відповідають вимогам нормативних документів, зокрема вимогам згаданого вище ДСТУ.

Відтак у суду не має підстав ставити під сумнів вказаний результат огляду, який беззаперечно свідчить про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Аргументи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди заявника апеляційної скарги з оскаржуваною постановою.

Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_2 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгань Олега Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин