Справа №403/600/25 провадження № 3/403/279/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостей, зазначених в протоколі, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України (паспорт № НОМЕР_1 )

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №460180, складеного 21 вересня 2025 року о 00 год. 59 хв. інспектором відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) старшим лейтенантом поліції Кухарцем С.В. з доданими до нього матеріалами, 21 вересня 2025 року о 00 год. 06 хв. в с-щі Устинівка по вул.Ювілейна №13 гр-н ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат: 0,31 проміле, тест №1449, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи 13 листопада 2025 року гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав суд розглянути справу про адміністративне правопорушення, без його участі в зв`язку з навчанням. Зазначив, що 21 вересня 2025 року відносно нього працівниками поліції були складені протоколи. Він повідомляв працівників поліції про дату свого народження та те, що є неповнолітнім. Про можливість викликати опікунів йому ніхто не повідомив, представників ніхто не викликав. Крім того, зазначив, що працівники поліції провели його опитування без участі його опікуна. Прохав суд врахувати його пояснення.

В судове засідання по розгляду справи 13 листопада 2025 року законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала суд розглянути справу про адміністративне правопорушення без її участі. З приводу складених працівниками поліції протоколів зазначила, що її, ніхто не повідомляв про їх складення, опитування ОСОБА_1 відбувалось без її відома. Прохала суд врахувати її пояснення.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі по тексту - Правила дорожнього руху).

За змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №460180 в якості доказів були додані: 1) копії протоколів про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №460205, №460192 та №460215, складених відносно гр-на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП відповідно; 2) довідки інспектора сектору адміністративної практики КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта Єпіфанової Є. без номера та дати щодо неотримання станом на 21 вересня 2025 року гр-ном ОСОБА_1 посвідчення водія та не притягнення згідно аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал», до адміністративної відповідальності; 3) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 4) направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 21 вересня 2025 року; 5) паперова роздруківка показника спеціального технічного засобу - «Drager ALCOTEST 6820, прилад №ARLJ 0478» за результатами проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння №1449; 6) копія свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки; 7) рапорт інспектора поліції Сівкова Ю. від 21 вересня 2025 року; 8) відеозапис з технічного засобу відеозапису, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Як вбачається з матеріалів справи, гр-н ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої був складений протокол серії ЕПР1 №460180, на час його складання був неповнолітнім.

Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 за №1376 (з наступними змінами).

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

Однак, як вбачається з доданого до протоколу відеозапису, працівники поліції не переконалися у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

З даного відеозапису також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, передбаченим ст.270 КУпАП.

Отже, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без участі законного представника чи педагога.

Протокол про адміністративне правопорушення серія №460180 також не містить відміток, які б свідчили про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час його складення.

Будь-яких передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження обставин присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних пояснень та складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, до протоколу серія ЕПР1 №460180 додано не було, про його наявність у самому протоколі також не зазначено.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №460180 від 21 вересня 2025 року, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколу серії ЕПР1 №460180 від 21 вересня 2025 року належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про недопустимість зазначених протоколу, як доказу, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.7, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 270, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова