Справа № 157/1101/25
Провадження №3/157/624/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 362903 від 15 червня 2025 року зазначається, що ОСОБА_1 15 червня 2025 року о 22 год 36 хв у с. Нуйно на польовій дорозі сполученням с. Нуйно озеро Добре керувала автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Колєснік Б.В. подав до суду письмове клопотання, у якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та розгляд справи провести у відсутності ОСОБА_1 та її захисника. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнає, наполягаючи на недоведеності поліцейським фактів (1) керування нею автомобілем у вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення місці, день та час з ознаками алкогольного сп`яніння, а також (2) її відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку. ОСОБА_1 стверджує, що дійсно 15 червня 2025 року близько 22 год. 35 хв. працівники поліції зупинили належний їй транспортний засіб марки «OPEL ASTRA», з д.н.з. НОМЕР_1 . Надалі поліцейський Бегаль Ю.П. запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 справді відмовилася, утім така відмова була зумовлена саме протиправними діями інспектора, котрий не назвав жодної з передбачених законодавством підстав для проведення відповідного огляду, не пояснив, з якою метою такий має проводитись і в зв`язку із чим (жодної з передбачених законом ознаки сп`яніння названо не було). На висловлену пропозицію пройти відповідний огляд в найближчому лікувальному закладі ОСОБА_1 погодилась, однак при цьому попросила зачекати приїзду особи, якій вона мала намір залишити автомобіль. Не дочекавшись приїзду цієї людини поліцейські без складення будь-яких документів та доведення їх змісту до відома ОСОБА_1 залишили місце події, до лікувального закладу її не доставляли, жодних матеріалів для підпису не надавали, в зв`язку із чим ОСОБА_1 навіть не була обізнана про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. З урахуванням наведеного вона категорично не згідна з пред`явленим їй звинуваченням, оскільки від проходження огляду в лікувальному закладі вона не відмовлялась, а у поліцейських докази протилежного об`єктивно відсутні та такі до суду не надані. Також, ОСОБА_1 неодноразово заперечувала факт вживання нею цього дня алкогольних напоїв, що зафіксовано на відеозаписі, долученому до матеріалів справи. Жодних документів, які наразі містяться у матеріалах справи, а саме: протокол (а.с. 1), акт огляду (а.с. 3), направлення (а.с. 5), інспектор в присутності ОСОБА_1 взагалі не складав та їх змісту в цілому не оголошував, для підписання їх не надавав. Відповідні обставини долученим до матеріалів провадження відеозаписом не зафіксовані. Більш того, наявна у справі відеофонограма з найменуванням файлу «NOR_8888888_000000_3447_0035.MP4» є вочевидь усіченою та неповною, так як вона завершується 15 червня 2025 року о 23:04:44 при тому, що: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) був складений 15 червня 2025 року о 23:14:55 (тобто, поза межами відеофіксації); направлення (а.с. 2) попри його складення начебто 15 червня 2025 року о 23:00 до відома ОСОБА_1 в ході відеозйомки не доводилось; процес складення акту (а.с. 3) та оголошення його змісту ОСОБА_1 взагалі не зафіксовано. ОСОБА_1 взагалі не знала про існування таких документів і наразі категорично заперечує їх складення у день та час, котрі в них зазначені, а також їх зміст у тій частині, яка стосується виявлення у неї начебто ознак алкогольного сп`яніння, оскільки таких ніхто належним чином не встановлював, направлення її до лікувального закладу для огляду та її відмови від проходження такого огляду. Справді, у протоколі (а.с. 1) значиться, що дата та час його складання - 15 червня 2025 року о 23:14:55, проте дійсний час його складання невідомий, адже долученим до справи відеозаписом не зафіксовано фактів ані складання, ані оголошення протоколу, а це, в свою чергу, свідчить на користь того, що даний документ оформлявся за відсутності ОСОБА_1 і його копію останній направлено не було (принаймні докази протилежного відсутні). Відповідно, пропозиції підписати цей протокол і відмови від його підписання ОСОБА_1 також відеозаписом не зафіксовано. Отже, протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3) та направлення (а.с. 2) є недостовірними та недопустимими доказами, а тому не можуть братися до уваги, оскільки дійсний час їх складення невідомий, до відома ОСОБА_1 такі документи не доводилися взагалі, для підпису їх ніхто останній не надавав, що повністю доводиться долученим поліцейським відеозаписом. З вказаного вище можна зробити висновок, що жодного процесуального документу з наявних в матеріалах справи, не було складено в присутності ОСОБА_1 . Також, відеозапис, наявний в матеріалах справи, є усіченим та таким, який не відображає усього перебігу подій включно зі складенням протоколу про адміністративне правопорушення та його оголошенням, що є грубим порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, а також ст. 266 КпАП України. Відтак невідомо, чи всі обставини, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, відповідають дійсності чи ні, при тому, що сторона захисту оспорює та не визнає достовірності інформації, викладеної у письмових матеріалах, наданих для дослідження, а суд самостійно, з власної ініціативи не вправі відшуковувати докази. Ураховуючи, що національним законодавством України відмова водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як делікт (ч. 1 ст. 130 КпАП України), вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою застосування до винної особи значної суми штрафу (17000 грн) та обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, у цьому випадку необхідно оцінювати процедуру складання поліцейськими щодо ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь, а не навпаки, як те мало місце при складенні протоколу поліцейським. Виходячи з окресленого вище, слід дійти висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених в диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП України, та яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні так званого «правопорушення», викладеного у фабулі протоколу. У той же час протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у цій справі в розумінні ст. 251 КпАП України, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді (в даному конкретному випадку відеозаписів подій з моменту зупинки транспортного засобу до завершення оформлення адміністративних матеріалів). Усі додані поліцейськими до протоколу матеріали в своїй сукупності не підтверджують в діях ОСОБА_1 наявності складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 130 КпАП України. Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не відмовлялась від проходження огляду у лікувальному закладі 15 червня 2025 року, наданими у справі доказами спростовані не були. Підсумовуючи наведене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази варто дійти до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у відмові 15 червня 2025 року від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в передбаченому законом порядку надано не було, а самої фіксації відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу вочевидь недостатньо для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів, не дозволяє дійти висновку про підставність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності з наведених вище підстав, у зв`язку з чим, на наш погляд, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2 та 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, встановлено, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 цієї ж Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, із змісту зазначених правових норми вбачається, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають лише особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто наявні визначені законом ознаки алкогольного сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем та була зупинена поліцейським, на вимогу поліцейського пред`явила посвідчення водія, після чого поліцейський запитав у останньої чи вона вживала алкоголь, на що остання відповіла, що не вживала та поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи тим, що він відчуває із салону автомобіля запах алкоголю, на це ОСОБА_1 вказала, що у салоні автомобіля перебувають інші пасажири та попросила поліцейського повідомити причину зупинки її автомобіля, на що поліцейський вказав, що він уже їй повідомляв причину зупинки та повторно запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, в подальшому ОСОБА_1 вказала, що пройде огляд у лікувальному закладі та просила поліцейського зачекати водія, щоб вона могла залишити свій автомобіль, пославшись на те, що вона не хоче залишати свій автомобіль серед лісу та переживає за його схоронність, на що поліцейський вказав, що забезпечить екіпаж поліції для забезпечення безпеки її автомобіля. В подальшому, ОСОБА_1 вказала, що хоче зателефонувати для виклику водія, на що поліцейський вказав, що вона має на це 5 хвилин та більше часу він чекати не буде та на цьому моменті відеозапис обставин припинено.

Відеозапис продовження подій за участю ОСОБА_1 та поліцейського суду не надано.

Таким чином, на відеозаписі, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні обставини про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису також вбачається, що поліцейський розпочав складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 при тому, що остання вказала, що бажає пройти огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі, що свідчить про те, що поліцейський сформував обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до з`ясування усіх обставин справи.

Крім того, обґрунтованими є доводи адвоката, які підтверджуються відеозаписом, що на місці події не було складено ні акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення для проходження у лікарні огляду на стан алкогольного сп`яніння, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, і такі обставини також свідчать про недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду.

Застосування поліцейським під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка керувала транспортним засобом, технічних засобів відеозапису регламентується Інструкцією із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Згідно з п. 5 Розділу II зазначеної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вищезазначений відеозапис не відповідає вимогам зазначеної Інструкції, на ньому не відображені усі події, починаючи з моменту зупинки поліцейським транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 до остаточного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, фіксування обставин подій поліцейським припинено з проміжку часу з 23 год 04 хв 45 сек.

Обґрунтованими є також твердження адвоката, що поліцейські не повідомили водію ОСОБА_1 підстав її зупинки.

З огляду на вищенаведені порушення вимог законодавства поліцейськими доходжу висновку, що у матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому провадження щодо неї належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 20 листопада 2025 року.

Суддя: О.В. Антонюк