Справа № 298/1408/25
Номер провадження 3/298/896/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свалява Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, директора комунального некомерційного підприємства "Великоберезнянська лікарня", інваліда 3 групи, за ч.1 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЗК/30769/023537 від 6 жовтня 2025 року, складеного головним державним інспектором відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Сумара А.Ф., " ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня», при звільненні ОСОБА_2 з 10.07.2025 за п.3 ч.І ст.40 КЗпП України у наказах №61-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025 не довів докази систематичного невиконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_2 . Отже, проведеним аналізом наказів №61-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025 встановлено, що звільнення ОСОБА_2 відбулося з порушенням вимог п.3 ч.І ст.40 КЗпП України, порушення триваюче."

У судовому засіданні 17.11.2025 ОСОБА_1 повідомив, що не вважає, що вчинив адміністративне првопорушення. Вказав, що дійсно за заявою ОСОБА_2 в лікарні була проведена перевірка інспектором праці, за результатами якої було складено акт та внесено припис керівнику, вимоги якого він виконав, усунув зазначені в ньому недоліки. Повідомив, що накази виносила також виконуюча обов"язки директора, один наказ він видав, звільнення ОСОБА_2 відбулось 23.07.2025.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази по справіза внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст.14 КУпАП посадові особи підлягають відповідальності за правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.41 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Статтею 256 КУпАП визначений зміст протоколу про адміністративне правопорушення та обов`язкові його складові. Зокрема, у ньому має бути зазначене місце, час і суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП є бланкетною, оскільки відсилає до відповідного законодавства про працю.

Суть правопорушення у протоколі має бути викладена у чіткій відповідності з диспозицією ч.1 ст.41 КУпАП, тобто з конкретним зазначенням допущеного особою порушення, вказаного у диспозиції, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

При визначенні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, необхідно зазначити конкретні норми того нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що 06.10.2025 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЗК/30769/023537.

У протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено, яке саме з порушень, визначених у диспозиції ч.1 ст.41 КУпАП, ним вчинене та яким законодавчо-нормативним актом передбачена відповідальність за скоєне порушення.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ній містяться посилання на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня», при звільненні ОСОБА_2 з 10.07.2025 за п.3 ч.І ст.40 КЗпП України у наказах №61-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025 не довів докази систематичного невиконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_2 . Отже, проведеним аналізом наказів №61-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025 встановлено, що звільнення ОСОБА_2 відбулося з порушенням вимог п.3 ч.І ст.40 КЗпП України, порушення триваюче.

При цьому, наводячи у протоколі про адміністративне правопорушення вищевказані обставини, уповноваженою на складання протоколу посадовою особою не зазначено, які саме дії (бездіяльність) вчинив ОСОБА_1 , що кваліфіковані за ч. 1 ст.41 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б характеризували об`єктивну та суб`єктивну сторони адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1 .

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП з огляду на диспозицію зазначеної правової норми, є посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано та надіслано до суду копію акту №ЗХ/ЗК/30769/023537 від 06.10.2025, копії наказів №62-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025, №68-К/тр від 23.07.2025.

Суд наголошує, що до протоколу не надано доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП, не долучено жодного письмового матеріалу у підтвердження зайняття ОСОБА_1 посади директора Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня». У протоколі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 є директором Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня» згідно розпорядження №78-К від 09.06.2025, однак зазначений документ до матеріалів справи не додано.

Судом зауважується, що головний державний інспектор, зазначаючи у протоколі про недоведення ОСОБА_1 при звільненні ОСОБА_2 з 10.07.2025 за п.3 ч.І ст.40 КЗпП України у наказах №61-О від 02.06.2025, №62-О від 02.06.2025 та №78-О від 10.07.2025 доказів систематичного невиконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_2 , залишив поза увагою ту обставину, що наказ №62-О від 02.06.2025 "Про оголошення догани лікарю-психіатру ОСОБА_2 " та наказ №62-О від 02.06.2025 "Про оголошення догани лікарю-психіатру ОСОБА_2 " видані т.в.о.директора Уляною Качмар, а не ОСОБА_1 , водночас копію наказу №61-О від 02.06.2025, про який йде мова у протоколі до справи не долучено.

Крім цього, стверджуючи у протоколі про факт звільнення ОСОБА_2 з 10.07.2025 за п.3 ч.І ст.40 КЗпП України, посадовою особою уповноваженою на складання протоколу не враховано, що ОСОБА_2 звільнений наказом від 23 липня 2025 року №68-К/тр. Доказів у підтвердження факту звільнення ОСОБА_2 саме 10.07.2025 до протоколу не долучено.

Наголошується на тому, що до протоколу також не додано доповідних записок, актів, на які міститься посилання у наказах.

Отже, викладаючи, суть інкримінованого ОСОБА_1 проступку державний інспектор допустив не лише неповноту формулювання обвинувачення, а й допустився суперечностей у наведених обставинах, не надавши відповідних доказів у підтвердження.

Слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у цій ситуації цього принципу дотримано не було.

Слід зазначити, що судом визначається наявність події та складу правопорушення в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , в даному випадку, зважаючи на встановлені вище обставини, в тому числі з урахуванням недотримання при складанні такого ст.256 КУпАП, не може бути визнаний судом належним доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази у справі, проаналізувавши їх у сукупності, суддя приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 41, 247, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.