Справа №702/1029/25
Провадження №3/702/379/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом складеного поліцейським ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській областімайором поліції Прилуцьким В.П. протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №145800 від 14.10.2025, ОСОБА_1 14.10.2025 о 07 год. 43 хв. по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного характеру, наніс (підзатильник) удар долонею руки по затилку матері, штовхав у плечі, внаслідок чого (могла була бути) завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим порушив вимоги п.3, п.17 ст.1 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом здійснення виклику по телефону НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, а тому суддя вважає, що є всі підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 145800 від 14.10.2025 наявна відмітка про те, що права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - роз`яснені.

Від потерпілої ОСОБА_2 19.11.2025 до суду надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу у її відсутність, претензій до сина не має на даний час примирились.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані працівником поліції докази на предмет їх належності та допустимості, а в сукупності - достатності, суддя доходить до висновків про не доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Подія та склад адміністративного правопорушення мають підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, поліцейським надано такі докази:

-датований 14.10.2025 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №145800, зміст якого наведений вище (а.с.16);

-датована 14.10.2025 паперова копія електронного рапорту чергового про те, що за повідомленням ОСОБА_3 брат вчиняє терор матері (а.с.2);

- копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.10.2025, за змістом якого ОСОБА_2 заявила, що 13.10.2025 в період часу з 23:00 год по 00:00 год 14.10.2025 її син ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство (а.с.3);

- копія пояснень ОСОБА_2 від 14.10.2025, відповідно до яких її син ОСОБА_1 проживає разом з нею та ведуть спільне господарство. 13.10.2025 о 17 год вона продала домашні тварини (свині) місцевим жителям. Цього ж дня о 23 год у неї виник конфлікт з сином ОСОБА_1 , який переріс в домашнє насильство відносно неї, яке виражалось у погрозах фізичною розправою та нанесенні їй тілесних ушкоджень. При зазначеному конфлікті ОСОБА_1 наніс декілька ударів долонею в область її голови та забрав мобільний телефон. 14.10.2025 під час телефонної розмови вона повідомила своїй дочці ОСОБА_3 , яка здійснила виклик в поліцію (а.с.4);

-копія паспорта ОСОБА_2 ;

- копія паспорта ОСОБА_1 ;

-копія термінового заборонного припису серії АА №013849 від 14.10.2025 винесеного строком на 10 діб (а.с.9) та форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.10.2025 (а.с.8);

- відеозапис до протоколу ВАД №145800, на якому зафіксоване складення уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому при її застосуванні слід керуватися положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає домашнє насильство як діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом пункту 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру ( п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

Отже, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Під домашнє насильство, зокрема фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із них, дії особи не можна розцінювати як насильство.

Наявність усіх елементів правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Частина перша ст. 254 КУпАП унормовує, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Цим нормам законодавства про адміністративні правопорушення кореспондують положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС №1376 від 06.11.2015 і яка, зокрема, містить вимоги про те, що у графі протоколу «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» вказується суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол) (п.9 розділу ІІ Інструкції).

Водночас положення п.7 розділу ІІ Інструкції в категоричній формі не допускають закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Дослідивши доєднані до протоколу копії документів, суддя встановила, що протокол і додані до нього паперова копія електронного рапорту та копія пояснень потерпілої ОСОБА_2 містять відомості про те, що насильство щодо своєї матері ОСОБА_1 застосовував 13.10.2025 біля 23 год. 00 хв.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення констатовано, що подія мала місце 14.10.2025 о 7 год. 43 хвилини.

Тобто така обов`язкова фактична обставина як дата і час вчинення правопорушення працівником поліції не встановлена.

Крім іншого, протокол містить неоднозначні формулювання, які повністю спотворюють його зміст і не дають можливості прийти однозначного висновку про те, чи була завдана, чи могла була бути завдана шкода фізичному і психологічному здоров`ю потерпілої особи. Адже у протоколі наявні твердження і «про могла бути» завдана, і про «була» завдана (а.с.16).

Суддя звертає увагу, що норма ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Поняття адміністративного правопорушення містить ст. 9 КУпАП і зі змісту цієї норми випливає, що адміністративним проступком визнається лише таке діяння, яке законом визначене як правопорушення.

Отже, викладені у протоколі серії ВАД №145800 дії ОСОБА_1 під поняття адміністративного правопорушення не підпадають, оскільки такого наслідку як заподіяння шкоди психологічному здоров`ю особи, ч.1 ст. 173-2 КУпАП не визначає.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння о 07:43 год 14.10.2025 ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, не було встановлено, суддя дійшла до переконання про необхідність закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 173 - 2, 245, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА