Справа № 587/3995/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції № 4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417491 від 09 серпня 2025 року 09 серпня 2025 року о 15 год. 45 хв. в с. Токарі, вул. Шкільна ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ210990, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Алкотестер Драгер 6820 або проїхати до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засідання та в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що наразі перебуває на військовій службі, є учасником бойових дій, та задіяний до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, є водієм електриком. Категорично не згоден зі складеним протоком, правила дорожнього руху він не порушував, причина зупинки є незрозумілою, працівники поліції порушили порядок складання протоколу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування транспортним засобом, а також проводили огляд за відсутності уповноваженого співробітника ВСП, так як він є військовослужбовцем, внаслідок чого результати такого огляду є недійсними. Вважав, що протокол складено не уповноваженою на те особою всупереч ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим відеозапис вчиненого є недопустимим доказом. Продовжуючи порушувати порядок та процедуру огляду особи на встановлення стану сп`яніння, працівником поліції не складено направлення на огляд, не зазначено, чи є це місце у переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду особи на стан сп`яніння, не складено та не вручено акт огляду, не роз`яснено наслідки ніби-то його відмови від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Процедуру огляду на встановлення стану сп`яніння вважав такою, що не відповідає чинним нормам законодавства. Зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і просив суд справу відносно нього закрити.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д. С. підтримав раніше подані ним письмові заперечення та просив суд закритисправу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, оскільки ОСОБА_1 нічого не порушував, у подальшого від керування транспортним засобом його не відсторонили. Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проведення огляду водія військовослужбовця за відсутності уповноваженого співробітника ВСП призводить до недійсності результатів такого огляду, вважав, що протокол складено не уповноваженою на те особою всупереч ст. 266-1 КУпАП.Продовжуючи порушувати порядок та процедуру огляду особи на встановлення стану сп`яніння, працівник поліції не склав направлення на огляд, не зазначив, чи є це місце у переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду особи на стан сп`яніння, не склав та не вручив акт огляду. Процедуру огляду на встановлення стану сп`яніння вважав такою, що не відповідає чинним нормам законодавства. Зазначив, що працівники поліції пропонували огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння під час повітряної тривоги, внаслідок чого існувала реальна небезпека життю та здоров`ю ОСОБА_1 , тому вважав процедуру огляду недійсною. Також у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні просив застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому покарання у вигляді позбавлення права керування строком на один рік, врахувавши принцип індивідуалізації.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д. С., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в цьому конкретному випадку з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417491 від 09 серпня 2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1-2), рапортом (а.с. 3), довідкою (а.с. 4), диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 5).
Тому, в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.
Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінено поведінку ОСОБА_1 , як намагання уникнути проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено права, повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На пропозицію ознайомитися з протоколом, отримати його копію, ставити підписи та надавати пояснення ОСОБА_1 категорично відмовився.
За таких обставин суддя визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті суддею до уваги.
Тобто долучений відеозапис містить інформацію щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д. С. про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, у присутності посадової особи військової служби правопорядку ЗСУ, суддя не бере до уваги з таких підстав.
Статтею 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
При цьому суддя зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.
Як було встановлено з досліджених відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 був зупинений на автодорозі с. Токарі, Сумського району, поза межами території будь-якої військової частини. У процесі спілкування з інспекторами поліції водій не повідомляв останніх про виконання ним обов`язків військової служби, перебував у цивільному одязі, лише зазначив, що є військовослужбовцем, вчора приїхав із позиції, необхідно було з`їздити до магазину за хлібом.
Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України, зобов`язані дотримуватися ПДР.
Тому процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння проведена в законний спосіб і відеозапис вчиненого правопорушення є належним доказом у справі, здійсненим уповноваженими на те посадовими особами.
Доводи сторони захисту про те, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , суддя відхиляє, оскільки вказане не є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження захисника Шевченка Д. С. щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння під час повітряної тривоги, яка тривала з 16 год. 02 хв. до 18 год. 45 хв. 09 серпня 2025 року, у зв`язку з чим результати є недійсними, суддя до уваги не приймає, оскільки з матеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював небажання щодо проходження огляду під час повітряної тривоги, просив перейти у безпечне місце, а працівники поліції у цьому йому відмовили.
Тому, переконливих доводів, які б були підставами для закриття провадження у справі, як про те ставить питання захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д. С., ним не наведено і при розгляді матеріалів не встановлено, а викладена позиція в клопотанні про закриття провадження у справі розцінюється суддею як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Щодо клопотання про призначення адміністративного стягнення без застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд дійшов таких висновків.
За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто передбачає безальтернативне стягнення.
Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
У ст. 23 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.
Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суд враховує, що у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Отже, суддя визнає доводи сторони захисту необґрунтованими.
За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - зазначене правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, безальтернативність адміністративного стягнення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП, суддя
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей