Справа № 953/620/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 рокум. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм у ТОВ «КВФ «Рома»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2025 року о 09 год. 45 хв. по вул. Винниченка, 2 у м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , з зовнішніми ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законному порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю і повідомив суду такі обставини. Він працює водієм у ТОВ «КВФ «Рома», що спеціалізується на виготовленні хлібо-булочних виробів, розвозить хліб військовослужбовцям на лінії фронту. 13.01.2025 року він доставляв продукцію на передову і був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. У поліцейських виниклий підозри на предмет вживання ОСОБА_1 заборонених речовин, і йому запропонували проїхати до обласної клінічної наркологічної лікарні для медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повідомили, що поїздка до медичного закладу і процедура огляду займе 2-3 години. Він відмовився, оскільки повинен був доставити продукти в обумовлений час і не міг допустити такого зволікання. Правопорушник категорично заперечив вживання ним будь-яких наркотичних засобів, психотропних речовин, а також алкоголю, стверджуючи що фізично не може їх вживати за станом здоров`я. Не приймав він на час подій і жодних медичних препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У ТОВ «КВФ «Рома» всіх водіїв перевіряють на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, і його б не допустили до роботи, якби був нетверезий. Після того, як ОСОБА_1 у Донецькій області потрапив під обстріл, у нього виники серйозні розлади здоров`я як наслідки реакції на стрес, тому фізичні навантаження протипоказані, і він може працювати лише водієм. Правопорушник має професію столяра, проте за фахом не працював.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення, надав такі пояснення. 13.01.2025 року вранці вони з колегами під час несення служби у складі екіпажу 0315 на блокпосту СП «Липці» зупинили автомобіль Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 для перевірки документів. Водій почав нервувати, у нього були зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння тремтіння рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з зазначеним поліцейські запропонували ОСОБА_1 прослідувати до медичного закладу Харківської обласної клінічної наркологічної лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння. Водій відмовився, пославшись на зайнятість по роботі необхідність доставити хліб військовослужбовцям в обумовлений час. Поліцейські роз`яснили йому юридичні наслідки такої поведінки і після повторної відмови склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснення у судовому засіданні особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і свідка узгоджуються з даними досліджених судом документів, зокрема:

-рапорту поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області Косиненка А. О. про виявлення у водія автомобіля Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на блокпосту СП «Липці» 13.01.2025 року, пропозицію йому пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на такий стан і відмову водія (а. с. 5);

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.01.2025 року, у якому задокументовано виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 візуальних ознак наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя і тремтіння пальців рук, а також непроведення огляду у зв`язку з відмовою водія (а. с. 4).

На досліджених у судовому засіданні відеозаписах із бодікамер поліцейських зафіксовано зупинку автомобіля Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення його поліцейськими про виявлення зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію пройти у медичному закладі огляд на такий стан і відмову ОСОБА_1 з посиланням на брак часу оскільки він не може допустити зволікань із виконанням своїх службових обов`язків.

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, суд керується такими нормами процесуального права.

За вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна з наведених вище обставин доводиться передбаченими законом засобами доказування. Доказами у справі про адміністративне правопорушення у розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП з є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до з п. 4 розділу І вищезазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху

алкоголю з порожнини рота), у тому числі поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість ходи, мови, підвищена рухливість; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наведеними вище доказами підтверджено виявлення уповноваженою службовою особою органу поліції у водія ОСОБА_1 під час керування автомобілем визначених Інструкцією ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію пройти медичний огляд на такий стан у встановленому законом порядку і відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

Пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він не вживає і не вживав наркотичних засобів, психотропних або інших заборонених речовин і був тверезим на час зупинки автомобіля працівниками поліції, не спростовують винуватості водія у вчиненні інкримінованого йому проступку. Адже ОСОБА_3 поставлено за провину не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а відмову від проходження медичного огляду на такий стан у встановленому законом порядку. Зазначена відмова сама по собі суперечить вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України й утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Відповідальність за таке діяння настає незалежно від мотивів водія та його фактичного стану, який неможливо перевірити за об`єктивними медичними даними через поведінку самої особи. Законодавець не передбачає права водія на відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з поважних причин і не встановлює жодних обставин, які б виключали протиправність згаданих дій.

Виходячи з викладеного суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_1 як особи, що керувала транспортним засобом, у вчиненні адміністративного правопорушення і кваліфікує його дії, що полягали у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння тягне накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, санкція даної правової норми є безальтернативною і не передбачає дискреційних повноважень судді щодо обрання виду, розміру і строку адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню щодо винної особи. Не встановлює закон про адміністративну відповідальність і можливості незастосування судом стягнення, визначеного у відповідній статті (частині статті) як обов`язкове, крім винятків, окреслених у Загальній частині цього Кодексу. Відтак обставини, зазначені у ч. 1 ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, на вид і міру стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливають.

З урахуванням зазначеного відомості про особу ОСОБА_1 , що містяться у наданих ним документах, позитивна характеристика з місця роботи і наявність захворювань опорно-рухового апарату, не дають правових підстав для пом`якшення йому адміністративного стягнення порівняно з передбаченим санкцією наведеної вище правової норми.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що він працює водієм і за станом здоров`я не в змозі заробляти на життя в інший спосіб, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 4 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відтак законодавець передбачає незастосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією відповідної статті (частини статті) Особливої частини КУпАП, лише щодо осіб, які користуються автомобілем у зв`язку з інвалідністю. Проте вчинення навіть такими особами адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, є винятковими обставинами, за яких зазначене вище стягнення накладається на загальних підставах.

Водночас той факт, що діяльність, пов`язана з керуванням транспортними засобами, є джерелом доходу правопорушника, з огляду на положення ст. 30 КУпАП не перешкоджає позбавленню його цього спеціального права.

Разом із тим, суд бере до уваги, що згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 у судовому засіданні він має професію столяра. Зазначене, на думку суду, не позбавляє правопорушника можливості працювати за фахом, навіть за відсутності відповідного професійного досвіду, в умовах, прийнятних з огляду на стан його здоров`я.

Виходячи з наведеного суд застосовує щодо ОСОБА_1 адміністративні стягнення, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як обов`язкові.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 17 000 грн. у строк, встановлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, з нього підлягатиме стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності з дня прийняття остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос