ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 15.07.2011 Старобільським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 , отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 , працюючу вчителем інформатики, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року встановлено, що 26.07.2025 о 00:30 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Івана Нечуя-Левицького, 131-М, керувала автомобілем «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року відносно неї скасувати, провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в її діях.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками поліції були порушенні вимоги ст. 266 КУпАП під час проведення огляду. Зазначає, що спочатку вона заперечувала проти оголошених їй працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння, та заперечувала проти проходження огляду, оскільки їй не були роз`ясненні наслідки відмови від проходження огляду. Наголошує, що вона не відмовлялась від проходження огляду в медичному закладі.

Зазначає, що відеозапис подій здійснювався з двох різних нагрудних камер різних працівників поліції, тоді як протокол за ст. 130 КУпАП склала ОСОБА_2 , запис з нагрудної камери якої не долучений у повному обсязі.

Вважає, що долучені відеозаписи до матеріалів справи не можуть бути визнанні належними і допустимими доказами, оскільки не забезпечено їх цілісність та безперервність фіксації, не зафіксовано дії саме тієї поліцейської, яка склала протокол, та існує ризик вибіркового відображення події.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок медичного закладу, в якому вона пройшла огляд самостійно, та який підтверджує повну відсутність алкоголю в її організмі.

Звертає увагу, що оскільки вона була позбавлена можливості керування транспортним засобом, на місце зупинення транспортного засобу прибула її знайома, яка допомогла доставити її в лікарню, де о 05:30 ранку вона здала аналіз крові. Тому вважає, що затримка проведення дослідження є об`єктивно виправданою і жодним чином не впливає на достовірність результатів, а висновки судді першої інстанції є суб`єктивним припущенням, яке не має під собою жодних доказів і не ґрунтується на нормах права чи медичних висновках.

Наголошує, що саме поліцейські не забезпечили проведення огляду, а не вона звернулась до медичної установи з пропуском двох годин після зупинки.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду її апеляційної скарги. В своїй апеляційній скарзі зазначила, що в разі її відсутності, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.

Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленої про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона керувала транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді належним чином врахував зазначені вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а її вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 402855 від 26.07.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Зі змісту даного протоколу слідує, що 26.07.2025 о 00:30 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вул. Івана Нечуя-Левицького, 131-М, керувала автомобілем «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- матеріалом відеозапису працівника поліції з якого убачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Skoda Octavia A5», н.з. НОМЕР_4 , під час дії комендантської години, рухаючись по вул. Івана Нечуя-Левицького у напрямку заїзду на Амурський міст. Де була зупинена працівниками патрульної поліції. Поліцейський повідомив водію ОСОБА_1 , що від неї чути запах алкоголю та встановлено відсутність у водія ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування, у зв`язку із чим відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 425 гривень. Оскільки поліцейський почув від водія запах алкоголю, про що було неодноразово сказано, водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер» або пройти такий огляд в медичному закладі. Водію ОСОБА_1 роз`яснено допустиму норму 0,2 проміле у видихаємому повітрі. На питання працівника поліції: «Ви проходити Драгер на місці будете?», водій ОСОБА_1 ствердно відповіла: «Ні». Працівник поліції повідомила знову, що чує від ОСОБА_1 запах алкоголю, на що ОСОБА_1 на 33:40 хвилині матеріалу відеозапису зазначає: «Може я і випила там трішки, але я не в стані». Водію ОСОБА_1 знову запропоновано продути «Драгер». Водій ОСОБА_1 відповідала: «Я повертаю назад». На таку відповідь водію ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що згідно ст. 266 КУпАП її обмежено у керуванні. Працівник поліції знову запитав у ОСОБА_1 : «Ви будете проходити огляд або не будете? Або «Драгер» або до медичного закладу». На що водій ОСОБА_1 почала здійснювати заходи щодо приведення в рух автомобіля «Skoda Octavia A5» уперед, проїхавши декілька метрів, після чого повідомила, що залишає автомобіль та йде. Знову на питання працівника поліції: «Ви проходити огляд будете?», водій ОСОБА_1 на 36:17 хвилині матеріалу відеозапису повідомила: «Ні, я не проходжу» та почала здійснювати дії щодо залишення місця зупинки. Водію ОСОБА_1 повідомлено, щоб вона залишалася на місці, на що ОСОБА_1 повідомила: «Ні». Після чого їй роз`яснено, що в такому випадку вона буде затриманою. На питання працівника поліції: «Ви відмовляєтесь від проходження огляду?», водій ОСОБА_1 знову ствердно відповіла на 36:45 хвилині матеріалу відеозапису: «Так, я відмовляюсь». Водію ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та те, що її можуть позбавити права керування транспортними засобами на 1 рік, на що водій ОСОБА_1 відповіла: «Робіть, що хочете, ви ж не хочете по нормальному, я не п`яна». Водію ОСОБА_1 знову повідомлено, що від неї чути запах алкоголю та її поведінка не відповідає обстановці. Оскільки водій ОСОБА_3 на протязі приблизно 40 хвилин після виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння так і не погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте водій ОСОБА_1 відмовилася отримувати його копію, після чого різко змінила свою думку, висловлюючи бажання пройти огляд на стан сп`яніння та повідомила, що вона не відмовлялась від проходження огляду. Водію ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно неї вже складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого водія ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 26 липня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Доводи апелянта щодо визнання відеозапису недопустимим через його небезперервність, ні є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причини зупинки, оформлення адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Вважаю безпідставними доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки, наявні у справі відеозаписи є повними і послідовними, на яких зафіксовані усі ті істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Крім того, апелянтом на час апеляційного розгляду не було надано будь-яких доказів оскарження дій працівників поліції з цього питання.

Звертаю увагу на те, що згідно п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені норми вказують на те, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, зобов`язана знати, що за вимогами ПДР вона повина на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, з матеріалу відеозапису поліцейських вбачається, що водію ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, так і в закладі охорони здоров`я, проте поведінка водія ОСОБА_1 не відповідала обстановці, водій вживала заходів для створення конфліктної ситуації з поліцейськими, через що неодноразово в її бік лунали попередження. Крім того, водій була попереджена про можливість бути притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та бути позбавленою права керування через невиконання п. 2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим суддя вважає, що поліцейські в достатній мірі вжили всіх заходів щодо інформування водія з приводу процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідків відмови від проходження такого огляду.

З огляду на вказане ні є слушними доводи апеляційної скарги про те, що нібито поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 її обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння, і це є порушенням порядку проведення такого огляду.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в даному випадку, не мають значення для розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 у вину не ставиться порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху (водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

В цій справі водій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП через безпідставне та ствердне невиконання нею вимоги поліцейського в порядку п. 2.5 Правил дорожнього руху, яка визначає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд 1-ї інстанції обгрунтовано виходив з того, що у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідала обстановці. І якщо таку ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, може безпосередньо оцінити лише поліцейський в ході спілкування із водієм, то ознаку алкогольного сп`яніння у вигляді поведінки, що не відповідає обстановці можна оцінити та перевірити шляхом перегляду матеріалу відеозапису і суддею така ознака під сумнів не ставиться, зважаючи на те, що водій після зупинки автомобіля поліцейськими, продовжила рух, що категорично заборонено, після чого намагалася залишити місце зупинки, зачинивши автомобіль, через що була попереджена про можливість бути затриманою в порядку ст. 260-263 КУпАП, на неодноразові питання працівників поліції, що задавалися на протязі майже 40 хвилин, щодо проходження огляду на стан сп`яніння в порядку ст. 266 КУпАП, водій ОСОБА_1 ствердно відмовлялася, а після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінила свою думку, висловивши згоду пройти такий огляд.

В будь-якому випадку твердження водія ОСОБА_1 про відсутність у неї ознак алкогольного сп`яніння могли бути підтверджені фактом проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, але лише в порядку, визначеному ст. 266 КУпАП. Такий висновок суду 1-ї інстанції суд апеляційної інстанції вважає вірним та обґрунтованим.

Апеляційні доводи, що водій ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду у встановленому законом порядку, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, яким з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, зафіксовано чітку, категоричну та неодноразову відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП.

Надаючи оцінку діям водія ОСОБА_1 , яка самостійно 26.07.2025 р. о 05:30 годині пройшла огляд на стан сп`яніння у КП «ДБКЛПД» ДОР, про що 18.08.2025 р. складено висновок: у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, слід зазначити наступне.

Порядок огляду особи на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я врегульовано ч. 4 ст. 266 КУпАП, яка визначає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

По-перше, ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння в КП «ДБКЛПД» ДОР о 05:30 годині 26.07.2025, тобто пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (ознаки сп`яніння зафіксовані протоколом о 00:30 годині 26.07.2025, тобто ОСОБА_1 повинна була пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше 02:30 години 26.07.2025), що суперечить приписам ч. 4 ст. 266 КУпАП.

По-друге, згідно п.п. 5, 6 медичного висновку від 18.08.2025, ОСОБА_1 прибула до закладу охорони здоров`я самостійно, пройшла огляд на стан сп`яніння згідно особистої заяви, за відсутності поліцейського, що суперечить буквальним приписам ч. 4 ст. 266 КУпАП, оскільки огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно в присутності поліцейського.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 18.08.2025 КП «ДБКЛПД» ДОР у відношенні ОСОБА_1 , не може бути визнаний допустимим доказом у справі, оскільки такий огляд було проведено із порушенням імперативних приписів ч. 4 ст. 266 КУпАП, тому такий висновок не відповідає вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. У зв`язку із чим даний висновок, з огляду на положення ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недопустимим доказом у справі.

Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 18.08.2025 КП «ДБКЛПД» ДОР у відношенні ОСОБА_1 , не спростовує порушення останньою п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і, як зазначено вище, не притягується до адміністративної відповідності з приводу керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшла на законну вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно неї, і є безсумнівними доказами порушення нею п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин