Справа № 570/201/25
Номер провадження 3/570/287/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Полку патрульної поліції батальйону №3 з обслуговування Дубенського району ДПП УПП в Рівненській області НПУ щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; працює шляховим майстром ТОВ "Техно-Буд Центр", паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, за ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права згідно ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України роз`яснено, -

в с т а н о в и в:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 215019 від 07.01.2025 р., 27.12.2024 р. о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, майстер шляховий ТОВ «Техно Буд-Центр», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, а саме не ліквідував зимову слизькість проїзної частини а/д М-06 «Київ-Чоп» 351 км+ 200 в терміни відповідно до вимог ДСТУ 3587:2022 та ДСТУ 9185:2022, що супутньо спричинило скоєння ДТП, у якій т/з Citroen Xsara Picasso д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Чим порушив п.3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п.11 «Єдиних правил ремонту і утримання а/д, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених ПКМУ від 30.03.1994 р. №198, чим порушив п. 1.5 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, підтримав письмове клопотання вх. 2285 від 11.02.2025 р. про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Пояснює, що поліцейські вказують, що він не ліквідував зимової слизькості у термін згідно ДСТУ 3587:2022, однак в матеріалах справи жодні терміни не зафіксовано, відсутній момент виявлення слизькості (ожеледиці) та не вказано в який час після виявлення слизькості зафіксовано правопорушення. Згідно з п. 6.2 ДСТУ 3587:2022 строк оброблення дорожнього покриву з моменту виявлення зимової слизькості 1 рівня автомобільних доріг становить 3 години. У матеріалах справи відсутні докази про порушення вказаного строку. Якщо вважати момент виявлення зимової слизькості повідомлення диспетчера балансоутримувача вказаної автомобільної дороги о 07 год. 10 хв. 27.12.2024 р., то згідно програми GPS-tracking WIALON, копію якої та переписки він долучає до справи, обробка протиожеледними матеріалами вказаної автомобільної дороги була проведена комбінованою дорожньою машиною ТзОВ «Техно-Буд-Центр» 1147 Ford 30 д.н.з. НОМЕР_3 о 08 год. 20 хв. 27.12.2024 р., тобто через годинну десять хвилин з моменту виявлення, не порушуючи вимог ДСТУ. Тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом по справі. Вказує, що в Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2024 р., в якому час складання даного документа працівниками патрульної поліції вказано 08 год. 50 хв., не відповідає дійсності, бо на цей час автомобільна дорога М-06 Київ-Чоп км351+200 вже була оброблена проожеледними матеріалами. Також при складанні акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2024 р. матеріалів ДТП відповідальна особа ТОВ «Техно-Буд-Центр», а саме майстер шляховий ОСОБА_1 , не був поінформований працівниками патрульної поліції про факт дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.12.2024 р., та будь-яка інформація щодо усунення зимової слизькості на вказаній ділянці автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп від працівників патрульної поліції до майстра шляхового ТОВ «Техно-Буд-Центр» ОСОБА_1 не надходила. Звертає увагу суду, що в п.4 Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2024 р. працівниками патрульної поліції прописано, що останні заходи щодо прибирання проїжджої частини не визначалося. Тобто працівники патрульної поліції не зробили жодних дій, щоб встановити факт обробки чи відсутність такої обробки протиожеледними матеріалами вказаної ділянки автомобільної дороги, де трапилася ДТП. Також зауважує, що у п.3 Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2024 р. вказано, що експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху (наявність та стан дорожніх знаків, дорожньої розмітки) не визначалось. Тобто працівники патрульної поліції не вчинили жодних дій щодо встановлення факту наявності відповідних дорожніх знаків та дорожньої розмітки. На вказаній автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп км 351+200 були відповідні дорожні знаки та дорожня розмітка, а саме: «1.13 Слизька дорога»; «7.12 Ожеледиця»; «7.2.1 Зона дії 5 км», про що ОСОБА_1 долучає фото встановлених дорожніх знаків, дорожньої розмітки та витягу з загального журналу робіт щодо встановлення дорожніх знаків. Тому, зважаючи на наявність дорожніх знаків, дорожньої розмітки на вказаній ділянці автомобільної дороги, а також неточності та розбіжності при складанні акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2024 р., схеми місця ДТП працівниками поліції, ОСОБА_1 уважає такий акт обстеження ділянки вулично- шляхової мережі та схему місця ДТП не належним та не допустимим доказом його вини, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, суд дійшов висновку про те, що до протоколу не надано достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За такого за змістом статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства та зв`язку.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 215019 від 07.01.2025 р., не вказано який конкретно пункт ДСТУ 3587:2022 було порушено ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 вжив заходи щодо виїзду посипальної спецтехніки для обробки протиожеледними матеріалами даної ділянки автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, про що свідчать дані з програми GPS-tracking WIALON, копію якої та переписки ОСОБА_1 долучив до справи, у строки передбачені розділом 6 п.6.2. ДСТУ 3587:2022.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (частина 1 статті 251 КУпАП).

Аналіз статей 251, 252 КУпАП дає підстави для висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно наведених норм одним із джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (частина 1 статті 254 КУпАП).

Поліцейський 07.01.2025 р., працівник органу патрульної поліції, склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 215019 (далі Протокол) щодо посадової особи відповідальної за експлуатаційне утримання ділянки автодороги М-06 км 351+200, у якому зазначив, що о 27.12.2024 р. о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, майстер шляховий ТОВ «Техно Буд-Центр», порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги, а саме не ліквідував зимову слизькість проїзної частини а/д М-06 «Київ-Чоп» 351 км+ 200 в терміни відповідно до вимог ДСТУ 3587:2022 та ДСТУ 9185:2022, що супутньо спричинило скоєння ДТП, у якій т/з Citroen Xsara Picasso д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Чим порушив п.3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п.11 «Єдиних правил ремонту і утримання а/д, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених ПКМУ від 30.03.1994 р. №198, чим порушив п. 1.5 ПДР.

Так, вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Щодо викладення у протоколі про адміністративне правопорушення суті правопорушення.

Слід вказати, що саме в межах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх судовий розгляд.

Суд на підставі зібраних уповноваженою особою органу, який надав протокол на розгляд, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, доказів, перевіривши наведені у протоколі обставини на предмет їх доведеності, приймає рішення щодо винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Тобто, диспозиція статті 140 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил, норм, стандартів, встановленого законодавством порядку, нормативів особою, яка має їх дотримувати. Тому при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, які норми, правила, стандарти порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, правил, стандартів як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Закон України «Про дорожній рух» визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Стаття 12 вказаного Закону закріплює положення про участь підприємств, установ, організацій у забезпеченні безпеки дорожнього руху, обов`язки посадових осіб у цій сфері, зокрема в частині 3 мається перелік обов`язків посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, не доведена належними та допустимими доказами, а відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

На підставі ч.4 ст. 140 КУпАП та керуючисьст.9,247,251,280,283,284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено та проголошено 21.02.2025 р. о 08 год. 30 хв.

Суддя Гнатущенко Ю.В.