Справа №461/4080/25
Провадження №3/461/1548/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В. за участю представника митного органу Лубоцького Б. І., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Іщенко Г. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи - ТОВ "ТД КРОС" (), посада або рід занять - керівник, місце проживання - АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ,,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А :

14.06.2024 Львівською митницею за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 24UA66U2 здійснено митне оформлення товару «вироби з чорних металів з різьбою: болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x35; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x14; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x8; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x10; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x12 (діаметрами 3мм)», вагою брутто 2042 кг (нетто 1982,23 кг). До митного оформлення були подані наступні документи: договір № 199 від 07.03.2024, рахунок № SI24005014 від 31.05.2024, CMR б/н від 14.06.2024, митна декларація MRN 24PL401010NU6RF5W2, відповідно до яких продавцем вказаних товарів заявлено британську компанію Francis Kirk Socket Screws Ltd (Denton Hall Farm road, Denton, M34 2QN, UK), покупцем - ТОВ "ТД КРОС". Фактурна вартість вказаних товарів становить 14 390,20 євро, що станом на 14.06.2024 за курсом НБУ відповідає сумі 631 513,93 гривень. Відповідно до преамбули договору № 199 від 07.03.2024 його укладено компанією «Francis Kirk Socket Screws Ltd», яка є юридичною особою з місцезнаходженням у Ріміні, Італія, в особі директора Thomas Kirk, який діє на підставі Статуту далі Продавець, з однієї сторони та Товариство з Обмеженою Відповідальністю «ТД КРОС», яке є юридичною особою та зареєстровано у такій якості згідно законодавства України з місцезнаходженням у Києві, в особі директора ОСОБА_1 , яке діє на підставі Статуту, далі Покупець, з другої сторони (…).

Митними органами Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії листом від 11.03.2025 № NEU-2335 (лист Держмитслужби від 20.03.2025 № 26/26-04/7/654) повідомлено, що трейдер Thomas Kirk повідомив, що це була «спот-купівля» через інтернет-портал без укладання контракту. Тобто, поданий Львівській митниці договір № 199 від 07.03.2024 не підписувався Thomas Kirk, керівником Francis Kirk Socket Screws Ltd.

Відповідно до податкових баз даних та облікової картки суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності № 100/2019/20600, керівником ТОВ "ТД КРОС" () є громадянин України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

З метою з`ясування обставин митного оформлення вказаного товару, надання письмових пояснень та вирішення питання щодо наявності ознак складу правопорушення Львівською митницею листами від 15.04.2025 № 20/20-06/14/9759 та від 24.04.2025 № 20/20-06/14/10413 було викликано гр. ОСОБА_1 , керівника ТОВ "ТД КРОС" (). Однак громадянин у вказані терміни не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 , керівник ТОВ "ТД КРОС" (), вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів підробленого документа.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Захисниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил адвокатка Іщенко Г. М. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі про порушення митних правил, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Представник митниці Лубоцький Б. І. у судовому засіданні протокол підтримав, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши представника митниці та захисницю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У частині першій статті 483 Митного кодексу України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.

Суб`єктивна сторона ч. 1ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності заст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу (ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України).

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МКУ).

У частині 2 статті 459 Митного кодексу України визначено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з пунктом 43 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, посадовою особою підприємства є керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ТД Крос», вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митним органам як підстави для переміщення товарів підробленого документу.

Львівська митниця у протоколі зазначає, що 14.06.2024 Львівська митниця за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №24UA66U2 здійснила митне оформлення товару «вироби з чорних металів з різьбою: болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 М 3?35; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 М 3х14; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 М 3х8; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 М 3х10; болт з внутрішнім шестигранником головка циліндрична DIN 912 M 3x12 (діаметрами 3мм)», вагою брутто - 2042 кг (нетто - 1982,23 кг).

До митного оформлення були подані такі документи: - договір №199 від 07.03.2024; рахунок №SI24005014 від 31.05.2024; CMR б/н від 14.06.2024; митна декларація MRN 24PL401010NU6RF5W2, відповідно до яких продавцем вказаних товарів заявлена британська компанія Francis Kirk Socket Screws Ltd (Denton Hall Farm road, Denton, M34 2QN, UK), покупцем - ТОВ "ТД КРОС".

Підставою для складання протоколу Львівською митницею до суду стала відповідь від НМ Revenue&Customs (митного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії).

Фактично, Львівська митниця ставить під сумнів укладення договору №199 від 07.03.2024 між Francis Kirk Socket Screws Ltd (Denton Hall Farm road, Denton, M34 2QN, UK) та ТОВ «ТД КРОС».

Відповідно до преамбули договору № 199 від 07.03.2024, такий укладений компанією «Francis Kirk Socket Screws Ltd», яка є юридичною особою з місцезнаходженням у Ріміні, Італія, в особі директора Thomas Kirk, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД КРОС», яке є юридичною особою та зареєстроване відповідно до законодавства України з місцезнаходженням у Києві, в особі директора ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді HM Revenue & Customs, трейдер Thomas Kirk повідомив, що це була «спот-купівля» через інтернет-портал без укладання контракту. Також, у вказаному листі HM Revenue & Customs підтверджує наявність договірних відносин та факт поставки товару від Francis Kirk Socket Screws Ltd (Denton Hall Farm road, Denton, M34 2QN, UK) до ТОВ «ТД Крос», а також підтверджує заявлену в розрахунку вагу брутто та вагу нетто.

У частині 8 статті 257 та частиною 3 статті 335 Митного кодексу України визначено, що у встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом зазначаються відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та або розпорядження товарами.

Відповідно до п. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 з наступними змінами і доповненнями, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Законодавство передбачає альтернативні способи підтвердження права володіння, користування та/або розпорядження товарами, що ввозяться на територію України.

У цьому випадку, крім спірного договору, що є предметом судового розгляду у цій справі, декларант зазначив інші документи, які належним чином підтверджують законність підстав ввезення товару, а саме: - рахунок №SI24005014 від 31.05.2024; CMR б/н від 14.06.2024; митна декларація MRN 24PL401010NU6RF5W2, зміст яких Львівською митницею не оспорюється та не ставиться під сумнім законність придбання такого товару та ввезення на територію України.

Львівська митниця стверджує, що оскільки митний орган Великої Британії у своїй відповіді стверджує, що такий контракт відсутній, то можна дійти до висновку, що договір, вказаний у митній декларації, фактично не існує, а наданий на дослідження договір №199 є «підробленим документом».

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, на змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору підлягають виконанню.

Зазначені Львівською митницею дані суд оцінює критично, оскільки станом на дату розгляду справи, відповідний договір є чинним та не визнаний судом недійсним, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

На підтвердження доводів, що такий договір є дійсним, ОСОБА_1 у рамках розгляду цієї справи надав відповідь від контрагента Francis Kirk Socket Screws Ltd ( АДРЕСА_2 ), який підтверджує, що такий договір на перевезення товару був укладений.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р.. заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р.. заява №36673/04).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8, незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими слід вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Для доведення винуватості ОСОБА_2 , як директора ТОВ «ТД КРОС» у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, Львівська митниця посилається, зокрема, на протокол про порушення митних правил № 0700/UA209000/2025, лист Держмитслужби від 20.03.2025 № 26/26-04/7/654, договір № 199 від 07.03.2024, митну декларацію ІМ40ДЕ N? 24UA66U2, інвойс від 14.06.2024, лист Львівської митниці N?20/20-06/14/7867 від 26.03.2025, лист Львівської митниці №20/20-06/14/8791 від 03.04.2025, лист Львівської митниці №20/20-06/14/9631 від 14.04.2025; лист Львівської митниці №20/20-06/14/9759 від 15.04.2025; лист Львівської митниці №20/20-06/14/10418 від 24.04.2025, лист Львівської митниці №20/20-06/14/10417 від 24.04.2025; пояснення митного брокера гр. ОСОБА_3 ; лист Львівської митниці N?20/20-03/10/11516 від 07.05.2025, лист Львівської митниці N?20/20-03/10/11515 від 07.05.2025.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними, які свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України.

Суд враховує, що окрім спірного договору, митний брокер у поданій декларації зазначив та надав також інші документи, зокрема: Рахунок №SI24005014 від 31.05.2024, CMR б/н від 14.06.2024.

Зазначені документи безпосередньо підтверджують факт придбання товару та є достатньою підставою для його митного оформлення.

Спірний контракт (договір), на який посилається Львівська митниця як на підставу складення протоколу про порушення митних правил з метою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, не впливав на митну вартість товару та не спричинив заниження митних платежів.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про заниження митної вартості або вплив заявлених відомостей на суму належних платежів.

Вартість товару була підтверджена інвойсом, погоджена митницею, а митні платежі були сплачені у повному обсязі.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Водночас, як вже зазначав суд вище, він не наділений повноваженнями самостійно збирати докази у справах про порушення митних правил, встановлювати інших осіб, які можуть бути причетними до правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

У вимогах частин першої, другої статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки суду не надано доказів на його підтвердження, тому за таких обставин справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП, ст. ст. 471, 527-529 МК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу і події зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ольга ПАВЛЮК