Номер провадження: 33/813/1607/25
Номер справи місцевого суду: 509/2443/25
Головуючий у першій інстанції Спічак В. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року справу про адміністративне правопорушення що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно? ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Визнано ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративних правопорушень, що передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130, ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.05.2025 року вказані провадження відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи 509/2443/25.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, 20.04.2025 року водій ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, вул. Степова, 9, керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager відмовився, а також від проходження такого ж огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч. 1?ст.?130 КУпАП.

20.04.2025 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, вул. Ювілейна 39, перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , в результаті чого пішохід отримав незначні тілесні пошкодження подряпини, швидка медична допомога йому не надавалась через відсутності необхідності в цьому. Крім того внаслідок даної події автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху?України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене? ст. 124 КУпАП.

Крім того 20.04.2025 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL ZAFIRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, вул. Ювілейна 39, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 (а)?Правил дорожнього руху?України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене?ст. 122-4 КУпАП .

Не погоджуючись з постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції не взяв до уваги пом`якшуючі обставини: ОСОБА_1 має дружину, яка не працює, та є батьком неповнолітньої дитини, яких він забезпечує; потребує щоденного використання транспортного засобу, для здійснення трудової діяльності, яка є єдиним джерелом доходу сім`ї; правопорушення, передбачене ст. 122-4 та 124 КУпАП, не спричинило тяжких наслідків потерпілий не потребував медичної допомоги, ніякі тілесні пошкодження не виявлені та не зафіксовані, матеріальні збитки відсутні;

2)санкції ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП передбачає альтернативний вид покарання, однак суд без належного обґрунтування обрав найсуворіший вид адміністративного стягнення;

3)порушено принцип індивідуалізації покарання;

4)висновки суду щодо виховного ефекту не мають переконливої мотивації.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить змінити постанову в частині призначення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. В решті постанову залишити без змін.

Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи на 15.10.2025 року на 10:30 год. В судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється та повністю підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 погоджується із висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі в частині винуватості його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в цій частині судове рішення не оскаржується.

Дослідженням оскарженої постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обставин, передбачених ст. 33 КУпАП не врахував. У постанові міститься лише формальна вказівка на те, що судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини, при цьому не конкретизовано, як саме вказані обставини впливають на призначення ОСОБА_1 найсуворішого, з передбачених санкцією ст. 124 КУпАП, адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим, не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжую відповідальність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить застосувати менш суворий вид адміністративного стягнення, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами ставить ОСОБА_1 та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_1 має дружину, яка не працює, та є батьком неповнолітньої дитини, яких він забезпечує; потребує щоденного використання транспортного засобу, для здійснення трудової діяльності, яка є єдиним джерелом доходу сім`ї.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень - штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

При вирішенні питання про адміністративне стягнення, яке слід обрати ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дослідив надані ним докази на підтвердження обставини, які пом`якшують його відповідальність.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 15.09.2015 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.12.2017 року, вбачається, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наявності таких обставин, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, на думку апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи незначну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, а також положення ст. 33 КУпАП, суд приходить висновку про те, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень можливе шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що є підстави для призначення ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та із застосуванням?ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення, що встановлено за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі? 3400 грн.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова