Справа№938/1854/25
Провадження № 3/938/1280/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Верховинського РВПГУНП в Івано-Франківській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 23.09.2025 приблизно о 16год 30хв за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судове засідання 18.11.2025, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить відстеження трекінгового номера поштового відправлення з офіційного сайту АТ "Укрпошта". З письмових поясненнь ОСОБА_1 від 23.09.2025, вбачається, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 із своєю співжителькою ОСОБА_2 та 23.09.2025 в них ніяких конфліктів не було. Він її шукав, оскільки вона три дні була відсутня за місцем проживання. 23.09.2025 прийшла з роботи о 16.00 год та почала його ображати словесно, лаяти нецензурною лайкою.

Оскільки судом вжито належних заходів щодо сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подачу суду своїх пояснень, доказів не скористався, а тому, враховуючи, що його участь у розгляді даної категорії справ відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід прийти до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП, незважаючи на невизнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №580309 від 23.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , 23.09.2025 приблизно о 16год 30хв за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї співжительки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2025, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 23.09.2025 о 16.30 год. в АДРЕСА_1 в житловому будинку її співмешканець ОСОБА_2 на грунті ревнощів, почав ображати її різними нецензурними словами.

Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 23.09.2025, в яких вона зазначила, що 23.09.2025 о 16.30 год. в АДРЕСА_1 її співмешканець ОСОБА_2 з яким вона проживає в житловому будинку, прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та на грунті ревнощів, почав ображати її різними нецензурними словами.

Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА №640300 від 23.09.2025, згідно якого відносно ОСОБА_1 застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 18.30 год 23.09.2025 по 18.30 год 03.10.2025.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення адміністративного правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції даної статті у виді громадських робіт, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

При цьому, згідно із ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст.ст.9,24,30-1,39-1,173-2,245,247,251,252,268,280,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Верховина/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009622, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, пункт 5.

Суддя: Андрій БУЧИНСЬКИЙ