ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3473/25 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/1092/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рощина В.С. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 3 липня 2025 року о 01 год. 16 хв., на вул. Гоголя у с-щі Кушугум Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A3, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився, від проходження огляду в лікарні також відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишено на узбіччі без порушення Правил дорожнього руху. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Рощин В.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає її незаконною.

Вважає, що суддя місцевого суду допустив неповноту та однобічність розгляду справи, не дотримався вимог закону, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи не з`ясував, невірно оцінив докази в справі, порушив норми матеріального і процесуального права.

Наголошує, що дії працівників поліції щодо надання документів та проходження огляду на стан сп`яніння, висунуті за відсутності законних підстав є свавільним втручанням у приватне життя особи та порушують гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що було не прийнято судом до уваги.

В обґрунтування наведеного зазначив, що суд проігнорував факт оскарження стороною захисту постанови за ніби то порушення ОСОБА_1 п. 31.4.3 б ПДР України та поклав оскаржувану постанову, яка не набрала законної сили, в основу обвинувачення, визнавши її складання достатнім для втручання поліцейських у приватне життя

Стверджує, що ОСОБА_1 пересувався на автомобілі у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби на підставі прямого наказу командира, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки виконання законного наказу виключає протиправність діяння та відповідно, можливість притягнення до відповідальності.

Посилаючись на порушення процедури огляду ОСОБА_1 зазначив, що останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та Порядку № 32, його огляд мав бути проведений посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини.

Крім того вважає, що відсутність сторони обвинувачення позбавило суд об`єктивності.

Просить постанову скасувати, провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події правопорушення.

Під апеляційного перегляду справи адвокат Рощин В.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки підійшли до вже припаркованого автомобілю. Наголосив на порушенні процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки відносно останнього протокол повинні були складати працівники ВСП. Додав, що постанову поліцейських за технічні несправності автомобілю: пошкодження задніх фар - скасовано.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив суду, що його не зупиняли працівники поліції. В день складання протоколу він із іншими військовослужбовцями перевантажували міни, в цей час до них під`їхали поліцейські та зазначили про наявність у нього запаху алкоголю. Він пояснив поліцейським, що у нього вихідний день, однак, оскільки інший військовослужбовець пішов в СЗЧ, йому було потрібно працювати, виходити на позиції.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що в день складання протоколу, ОСОБА_1 перебував в його підпорядкуванні, є водієм сапером, проходить військову службу з 2022 року. Оскільки не вистачає військових ОСОБА_1 виконує функції водія. До дня складання протоколу ОСОБА_1 не спав 3 доби, перебував на відпочинку, можливо вжив трохи алкоголю для зняття стресу, однак іншого водія не було. Необхідно було привезти детонатори саперам. Коли привезли детонатори, до них підійшли поліцейські та склали відносно ОСОБА_1 протокол.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 592814 від 3 липня 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода Від вказаного огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3)

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3 липня 2025 року до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 6);

- відеозаписом події (а.с. 8).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст. 266-1 КУпАП та порядку № 32, його огляд мав бути проведений не співробітником поліції, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини, є безпідставними.

Так, аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

На аргументи апелянта, що суд проігнорував факт оскарження стороною захисту постанови за ніби то порушення ОСОБА_1 п. 31.4.3 б ПДР України, пославшись на оскаржувану постанову, яка не набрала законної сили, визнавши її складання достатнім для втручання поліцейських у приватне життя слід зазначити, що вказану обставину не може бути покладено в основу висновків про невинуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому проступку та є такою, що не впливає на правильність кваліфікації його дій.

Доводи захисника про те, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції спростовується відеозаписом події, яким зафіксовано рух автомобіля AUDI A3, н.з. НОМЕР_2 та його зупинку поліцейськими, де з водійського сидіння вийшов саме ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рощина Володимира Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3473/25