ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/606/25 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/1260/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Котова О.С. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 червня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

6 червня 2025 року постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 жовтня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, адвокат Котов О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду, в якій, окрім вимог щодо її скасування просить поновити строк на її апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання, суддя апеляційного суду дійшов до висновку, що слід відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Клопотання про поновлення строку апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена 6 червня 2025 року. 8 жовтня 2025 року, стороні захисту було надано для ознайомлення матеріали справи, а отже вважає, що строк обчислення подання апеляційної скарги слід рахувати до 20 жовтня 2025 року включно.

Проте, зазначені доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказують на наявність підстав для його задоволення.

Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Суддею апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь під час складання відносно нього протоколу серії ААД № 794890 від 20 квітня 2025 року, його копію отримав. Про час та місце судових засідань в суді першої інстанції був повідомлений належним чином, згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28 (а.с. 13, 14). Проте, ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, будь-яких клопотань щодо відкладення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подав.

15 липня 2025 року, постановою державного виконавця Новомиколаївського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) закінчено виконавче провадження № 78514521 відносно ОСОБА_1 , внаслідок сплати останнім судового збору в розмірі 605,60 грн., який було стягнуто з нього судовим рішенням (а.с.26).

Наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 вже на той час було відомо про прийняте судом рішення.

Разом з тим з апеляційною скаргою адвокат Котов О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся лише 17 жовтня 2025 року, через одинадцять днів навіть після отримання копії ОСОБА_1 оскаржуваного рішення.

Відповідно до вказаного, постанова судді районного суду набрала законної сили та частково виконана особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суддя апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1 з урахуванням належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, сплати судового збору 10 липня 2025 року, який покладений на нього судовим рішенням, мав об`єктивну можливість подати апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження. Однак, вказаним правом не скористався, а навпаки частково виконав судове рішення в частині сплати судового збору.

Розглядаючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Так, Європейський суд з прав людини встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі «Пономарьов проти України» з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).

Наведена ініціатором клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває в площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст. 294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, ініціатором клопотання не наведені і суддею апеляційного суду не встановлені, що в своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 червня 2025 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату Котову Олександру Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 6 червня 2025 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/606/25