Справа №: 398/5222/25
провадження №: 3/398/1532/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" листопада 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС у Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2025 № 1861, відповідно до якого 15 серпня 2025 року о 11 год. 00 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, Звенигородське шосе, 16, при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД», , встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме:

п. 14.1.36, пп. 14.1.231, пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.4. п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02. 12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.7, п.19 Міжнародного (стандарту) бухгалтерського обліку 18 «Дохід», п. 10, п. 11, п. 34 МСБО 2 «Запаси», п. 69 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», МСБО 32 «Фінансові інструменти: подання», п.п. 45, 46, 47 МСБО 37 «Забезпечення, умовні зобов`язання та умовні активи», § 9, 46, 47 МСБО 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка», в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на суму 39996825 грн;

пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено:

- заниження ПДВ у періоді, що перевірявся, на загальну суму 11833609 грн, в т.ч. по періодах: липень 2020 року на суму 1264424 грн, жовтень 2020 року на суму 1786955 грн, вересень 2021 року на суму 2042791 грн, жовтень 2021 року на суму 204118 грн, травень 2022 року на суму 2880106 грн, вересень 2023 року на суму 1526326 грн, грудень 2024 року на суму 2128889 грн;

- заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації з податку на додану вартість) за березень 2025 року на суму 1047878 грн;

п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями) на дату виникнення податкових зобов`язань не складено податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом терміни;

п. 201.10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого несвоєчасно зареєстровано податкові накладні;

п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями), відсутні та не подано у встановлені терміни до контролюючого органу всього по 25 об`єктам (31 повідомлення);

п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п.п. 250.2.1 п. 250.2, п. 250.9 ст. 250 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного подання до контролюючого органу податкових декларацій з екологічного податку: за 2 квартал 2021 року, за 3 квартал 2021 року, 3 квартал 2023 року, 3 квартал 2024 року та 1 квартал 2025 року;

п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N? 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині реєстрації акцизних накладних з порушенням граничних термінів для такої реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

15 вересня 2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, згідно з якою вона свою вину не визнає, повідомила суд, що наразі підприємство здійснює адміністративне оскарження та Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області заперечення підприємства залишено без задоволення, у зв`язку з чим підприємство буде оскаржувати це рішення відповідно до п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву, у якій повідомила про подання ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» скарги №30/09-2025 від 30 вересня 2025 року до Державної податкової служби України, на підтвердження чого додала накладну про відправлення, опис вкладення у цінний лист з повідомленням та повідомлення про вручення поштового відправлення.

04 листопада 2025 року від Державної податкової служби України на запит суду надійшла відповідь про те, що на адресу ДПС надійшла скарга ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 11 вересня 2025 року № 7, 7, 7. Наразі скарга знаходиться на розгляд та строк розгляду скарги продовжено до 01 грудня 2025 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у поданій 15 вересня 2025 року заяві просила справу розглянути без її присутності.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази в їх сукупності суддя дійшов наступних висновків.

За частиною 1 статті 163-1 передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Відповідно до положень ст. 75. ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За приписами ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Одним із невід`ємних прав платника податків згідно із пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки в порядку, установленому цим кодексом.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що в разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами й даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Згідно з Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 від 20 серпня 2015 року № 727 та Методичними рекомендаціями від 1 червня 2017 року № 396 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Зазначене свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється, зокрема начальником або заступником начальника контролюючого органу, і в разі наявності податкових порушень саме вони приймають податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.06.2020 року по справі № 140/388/19.

Таким чином, наявний у матеріалах справи витяг з акту перевірки не може слугувати належним та беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» подало заперечення на Акт перевірки, яке не взято до уваги податковим органом. Разом з тим, суб`єкт господарювання оскаржив прийняті на підставі акта перевірки податкові повідомлення-рішення за процедурою адміністративного оскарження до Державної податкової служби України. На дату розгляду справи процедура оскарження не завершена.

Таким чином, за встановлених судом обставин акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, як на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент судового розгляду є не узгодженим, а процедура оскарження податкових повідомлень-рішень ще триває, тому стверджувати про законність та обґрунтованість акту, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутні підстави, а отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

Суддя зазначає, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної планової виїзної перевірки. До протоколу про адміністративне правопорушення додано наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера та витяг з акта від 15.08.2025 № 13108/11-28-07-07/32737851, інші докази на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

За встановлених судом обставин протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечними доказами, які б поза розумним сумнівом свідчили про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, суд дійшов висновку про те, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 163-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Ірина Петрівна Шинкаренко