Справа № 490/6461/25
н/п 3/490/2481/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, які надійшли з Південної митниці Державної митної служби України, відносно
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ "ЕВРО-АЗОТ", паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, -
У період з 01.02.2023 по 15.02.2023 вищевказані декларації були прийняті до митного оформлення, про що свідчать проставлені митним органом у графі «J» декларації відмітки.
Згідно з електронними митними деклараціями:
Крім того, у якості підстави для переміщення через митний кордон України вищевказаного товару, ОСОБА_1 до митного поста «Первомайськ» Миколаївської митниці також надано:
- ліцензію Мінекономіки на експорт товарів від 25.01.2023 № 4432-11/113-07, де відповідно графи 3 (Виробник товару), виробником товару зазначено АФГ "СІМ`Я"».
У подальшому, в період з 07.02.2023 по 18.02.2023 товар «Просо, українського походження, не для сівби, врожай 2022 року» загальною вагою нетто 191 600 кг, вивезено автомобільним транспортом за межі митної території України через пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці.
Загальна вартість експортованих товарів складає 38 320,00 доларів США, що станом на момент митного оформлення за курсом НБУ становить 1 401 308,72 грн.
Під час проведення перевірки, листами від 22.07.2025 вих. №7.16-2/20-02/13/2027, № 7.16-2/20-02/10/2025 Миколаївська митниця звернулась до ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» та гр. ОСОБА_1 з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також отримання інформації та документів щодо постачальника та виробника товару «Просо». Проте, станом на 01.08.2025, гр. ОСОБА_1 та/або посадові особи ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» до митниці не прибули, будь-яких пояснень та документів не надали.
Відповідно до інформації, що міститься в ІКС «Єдине вікно подання звітності» встановлено:
Також, згідно відповіді Головного управління ДПС у Полтавській області (лист від 06.03.2025 №3638/5/16-31-04-07-05) встановлено:
- ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» за період 2022-2024 було подано податкові декларації з ПДВ за січень-квітень 2023 року, в яких задекларовано операції з вивезення товарів за межі митної території України на суму 68 615 099 грн, а обсяг придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України на суму 3188 грн (ПДВ 638 грн);
- відсутні заяви ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» про повернення сум бюджетного відшкодування (на підставі ст. 200 Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26);
- ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» відсутні за податковою адресою, що було встановлено в результаті проведення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства;
- копія договору купівлі-продажу від 02.01.2023, згідно з яким АФГ «СІМ`Я» продає, а ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» купує товар «Просо», врожаю 2022 року, в кількості 1000 тон +/- 10%, посвідчена печаткою АФГ «СІМ`Я»;
- копія рахунку-фактури №10 від 02.03.2023, згідно з яким АФГ «СІМ`Я» продає, а ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» купує товар «Просо», врожаю 2022 року, в кількості 1000 тон, на суму 7 200 000 грн, посвідчена печаткою АФГ «СІМ`Я»;
- копія видаткової накладної № 10 від 05.01.2023, згідно з яким АФГ «СІМ`Я» поставляє ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» товар «Просо», врожаю 2022 року, в кількості 1000 тон, на суму 7 200 000 грн, посвідчена печаткою АФГ «СІМ`Я»;
- копія довідки АФГ «СІМ`Я» від 11.01.2025, згідно з якою АФГ «СІМ`Я» повідомляє, що у 2022 році зібрано культури «проса», вагою 1000,2 т, посвідчена печаткою АФГ «СІМ`Я»;
- копія Звіту за формою 29-сг за 2022 рік АФГ «СІМ`Я», згідно з яким обсяг виробленого «просо» становить 100 025,0 ц, посвідчена печаткою АФГ «СІМ`Я».
На запит Миколаївської митниці АФГ «СІМ`Я» надало лист б/н від 22.04.2025 з наступною інформацію, а саме:
- АФГ «СІМ`Я» не здійснювало вирощування культури «просо» у 2022 році та не мало фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕВРО-АЗОТ», відповідно договір купівлі-продажу від 02.01.2023 не укладався, рахунок-фактура № 10 від 02.03.2023 не виставлявся, видаткова накладна № 10 від 05.01.2023 не видавалась, довідка АФГ «СІМ`Я» від 11.01.2025 не видавалась, при цьому директором не підписувалися вищевказані документи та не посвідчувалися печаткою АФГ «СІМ`Я»;
- на банківський рахунок АФГ «СІМ`Я» не надходили кошти за постачання товару «просо, вражаю 2022 року» від ТОВ «ЕВРО-АЗОТ»;
- банківський рахунок у форматі IBAN номер НОМЕР_18 , відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Одеса, не перебував у користуванні АФГ «СІМ`Я»;
- згідно Звіту за формою 29-сг за 2022 рік АФГ «СІМ`Я» не вирощувала культуру «просо».
Крім того, за зовнішніми ознаками відбитки печатки АФГ «СІМ`Я», якими посвідчувалися документи, що надавалися до Одеської РТПП, відрізняються від відбитку печатки, яким засвідчений підпис голови АФГ «СІМ`Я» ОСОБА_4 , що проставлений на листі АФГ «СІМ`Я» б/н від 22.04.2025.
За таких обставин вбачається, що ТОВ «ЕВРО-АЗОТ» заявлено недостовірні відомості щодо походження товару «Просо, українського походження, не для сівби, врожай 2022 року» та, на підставі вказаних відомостей, без достатніх на те підстав отримано ліцензію на експорт вказаного товару від 25.01.2023 № 4432-11/113-07.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 статті 483 Митного кодексу України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що надані митним органом до суду документи не підтверджують факту підписання цих документів саме ним, оскільки він ніколи ніяких документів електронним ключем не підписував та такою цифровою послугою не користувався. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 483 Митного Кодексу України закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на адресу Миколаївської обласної прокуратури для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.
Представник Південної митниці Голощапова А.О. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, протокол підтримала в повному обсязі, просила накласти адміністративне стягнення відповідно до ч. 2 ст. 483 МК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду заяву, суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен забезпечити своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Згідно приписів ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів МК України чи іншими законами України, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною 2 статті 483 МК України передбачена відповідальність, яка наступає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинено повторно протягом року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доказів факту підписання документів саме ОСОБА_1 недостатньо.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний підпис дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних, а сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувачу. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувача.
Згідно ст. 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» до сертифіката ключа має містити такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису.
У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що у процесі підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки дійсність таких підпису чи печатки підтверджується, за умови: використання для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 23 цього Закону; видачі кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та його чинності на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відповідності значення відкритого ключа його значенню, яке міститься в кваліфікованому сертифікаті електронного підпису чи печатки; правильного внесення унікального набору даних, які визначають підписувача чи створювача електронної печатки, до кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки; зазначення у кваліфікованому сертифікаті електронного підпису про використання в ньому псевдоніма (у разі його використання особою на момент створення кваліфікованого електронного підпису); підтвердження того, що особистий ключ, який використовувався для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відсутності порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка; дотримання вимог, встановлених частиною першою статті 17-1 цього Закону, на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Таким чином, за результатами розгляду справи про порушення митних правил, судом встановлені обставини, які дають підстави для перевірки обставин можливого існування факту виготовлення підроблених документів підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, які надають права, з метою використання його підроблювачем, а також використання завідомо підроблених документів, за що передбачена відповідальність за ст. 358 КК України.
Встановлені судом обставини, потребують перевірки в порядку ст. 214 КПК України, направленої на встановлення та збирання доказів щодо обставин та осіб причетних до можливого виготовлення підробних документів та подальшого їх надання митному органу та використання з метою вчинення фінансових операцій, пов`язаних з незаконним переміщенням вантажу сільськогосподарської продукції через митний кордон України.
Вирішуючи вказане питання, зокрема, який закон слід застосовувати у цій справі під час направлення матеріалів справи органу досудового розслідування в порядку ст. 214 КПК України, суд доходить таких висновків.
04.07.2025 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» від 25.03.2025 р. № 4323-ІХ.
Згідно цього закону ст. 496 МК України викладена у наступній редакції: якщо під час розгляду справи про порушення митних правил, суд дійде висновку про наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак кримінального правопорушення, він передає матеріали такої справи прокурору або органу досудового розслідування.
У разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.
Окрім того, положеннями цього закону, зокрема ч. 2 ст. 527 МК України передбачено, що у разі передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу постанова про закриття провадження у справі не виноситься.
В той же час, положеннями ст. 253 КУпАП, передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Окрім того, згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
При цьому до КУпАП зміни не вносились та вони діяли на час вчинення та виявлення ознак порушення митних правил.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Як встановлено під час судового розгляду, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 05.08.2025 р., тобто до внесення змін до Митного кодексу України та набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей» від 25.03.2025 р. №4323-ІХ (набрав чинності 04.07.2025 р.), яким посилюється відповідальність за вчинення порушення митних правил, оскільки цим законом передбачено, що у разі передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу постанова про закриття провадження у справі не виноситься, а у разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.
Тобто, положення цього закону, який набрав законної сили 04.07.2025 р., погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Отже, у даному випадку, Закон від 25.03.2025 р. № 4323-ІХ (відповідно до ст. 8 КУпАП та ст. 3 МК України), не має зворотної дії у часі та його не можна застосовувати під час винесення рішення відносно ОСОБА_1 .
Відповідно ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
У зв`язку наведеним, суд приймає рішення на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та застосовує закон, який не погіршує становище особи, та який діяв на час виявлення порушення митних правил.
У даному випадку, суд застосовує закон, який діяв на момент вчинення та виявлення порушення митних правил.
Згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 527 МК України в редакції Закону від 26.02.2025 р. № 4495-VI, у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.
При цьому, суд звертає увагу, що частина друга цієї статті була викладена в іншій редакції, зокрема нею передбачалось, що у постанові про проведення додаткової перевірки зазначаються конкретні суб`єкти, завдання та строки перевірки. Ці дії не повинні порушувати права громадянина, шкодити господарській діяльності юридичної особи.
За таких обставин, аналізуючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження по справі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП, та направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення прокурору для прийняття рішення згідно вимог ст. 214 КПК України.
Керуючись ст.ст. 7, 253, 268, 284, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, суд,
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст.483 МК України закрити на підставі ч. 2 ст.284 КУпАП.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на адресу керівника Миколаївської обласної прокуратури, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.
Копію постанови суду, разом із матеріалами справи про адміністративне правопорушення за протоколом про порушення митних правил № 0050/UA504000/2025 від 03.08.2025 року надіслати: керівнику Миколаївської обласної прокуратури для виконання; начальнику Південної митниці ДМС України та ОСОБА_1 для відома.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.
СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН