ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 с-ще Тиврів 145/1453/25

3-в/145/21/2025

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про відстрочку виконання постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 17.11.2025 про відстрочку виконання постанови та розстрочення сплати штрафу на 12 місяців, оскільки одночасна сплата штрафу у зазначеному розмірі для нього є непосильною.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань та заяв не подавав. Неявка заявника не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи слідує, що постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до положень ст. 298-299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у виді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

З аналізу наведених правових норм слідує, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, положеннями якого регламентується порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не містить спеціальних норм, що передбачають розстрочення сплати штрафу.

Водночас, суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основоположних свобод для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011, заява №16347/02).

З цих причин суд, з метою додержання принципу законності, вважає за можливе застосувати аналогію закону найбільш близької галузі кримінального права при вирішенні цього питання, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, враховуючи майновий стан правопорушника, який не має офіційного місця роботи,на утриманні має двох малолітніх дітей, а також розмір штрафу, призначений судом, розмір якого є безальтернативним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та є достатньо великим у порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, дійшов висновку, що сплата штрафу у розмірі 17000 грн одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар та є обставиною, яка ускладнить виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково та розстрочити виконання постанови від 14.11.2025 в частині сплати штрафу в повному обсязі рівними платежами строком на 12 місяців (17000:12=1416,67 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 301, 303, 304 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року (справа №145/1453/25, провадження №3/145/507/2025) - задоволити частково.

Розстрочити виконання постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року у справі № 145/1453/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині стягнення штрафу в розмірі 17000 грн строком на 12 місяців, починаючи з листопада 2025 року та розстрочити штраф шляхом його сплати рівними частинами в розмірі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок, до 29 числа кожного місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 щомісячно повідомляти Тиврівський районний суд Вінницької області про сплату кожної чергової частини штрафу шляхом пред`явлення (надсилання до суду) відповідного платіжного документа.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного постановою суду, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку сплати чергового платежу направить постанову для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Іванець В. Д.