ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇН

13 листопада 2025 року Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22.08.2025 о 23:05 у м. Києві, вул. Романа Ратушного, 41а, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; тремтіння пальців рук; блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надіслав.

З урахуванням участі в розгляді справи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тарасенко Є.О., її думки стосовно можливості проведення судового розгляду за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та положень ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього, в присутності його захисника на підставі наявних матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Тарасенко Є.О. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та підтримала вказане клопотання у судовому засіданні. Клопотання обґрунтоване тим, що 22.08.2025 року приблизно о 22:40 ОСОБА_1 рухався по вул. Романа Ратушного на своєму автомобілі. На запит пред?явлення водійських документів та документів на транспортний засібдокументи було пред?явлено через застосунок «Дія» на мобільному телефоні. Приблизно о 23:10, після суперечок про причину зупинки представники патрульної поліції почали вказувати на те, що у водія ОСОБА_1 присутні ознаки сп?яніння та запропонувати пройти медичний огляд на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження драгеру із-за недовіри до стану роботи драгеру. Після відмови проходження огляду на стан сп?яніння представник патрульної поліції повідомив, що потрібно їхати до медичного закладу для проведення медичної експертизи. На що ОСОБА_1 сказав, що готовий поїхати до медичного закладу, проте запитав як йому потім повертатись додому у зв?язку з настанням комендантської години та запитав чи не повезуть його потім за порушення комендантської години до відділу поліції. При складенні протоколу про адміністративне порушення ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється підписувати протокол, тому що він не перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. На наступний день ОСОБА_1 за особистою заявою звернувся до Київської міської клінічної лікарні № 10 та отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004295 від 23.08.2025, який підтверджує, що ознак сп?яніння не виявлено. Наголосила на тому, що з відеозапису працівників патрульної поліції, вбачається, що він є не безперервним або не повним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом. Більш того, відеозаписом не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення за вказаною нормою КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 мав лише ознаки стресу, оскільки був наляканий, внаслідок зупинки з причин того, що він начебто тримав телефон. Тиск зі сторони поліцейського, спрямований на ОСОБА_1 та наближення комендантської години, також вплинув на його стан, через що останній відмовився виходити з автомобіля та розмовляв з поліцейським через щілину у вікні.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Тарасенко Є.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №431352 від 22.08.2025 року (а.с.1); картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.4),направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2025 (а.с. 5), витяг з підсистеми «Армор» щодо ОСОБА_1 (а.с.6), реєстраційну картку транспортного засобу «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.7), відеозаписи з нагрудних БК 476606, клопотання захисника про закриття провадження у справі та надані останньою документи, суд дійшов наступних висновків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.08.2025 о 23 год. 05 хв в м. Києві по вул. Романа Ратушного, 41А, керував транспортним засобом «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; тремтіння пальців рук; блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис БК 476606, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні наступних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №431352 від 22.08.2025 року (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2025 (а.с. 5),

- витягом з підсистеми «Армор» щодо ОСОБА_1 (а.с.6),

- реєстраційною карткою транспортного засобу «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.7),

- відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 22.08.2025, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Надані суду відеозаписи від 22.08.2025 містять фіксацію обставин зупинки працівниками поліції 22.08.2025 о 23 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Романа Ратушного, 41а, транспортного засобу «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , факт відмови останнього від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом в закладі охорони здоров`я КМНКЛ Соціотерапія у лікаря нарколога. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано як 22.08.2025 о 23 год 05 патрульні поліцейські зупиняють транспортний засіб «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній під час керування транспортним засобом розмовляв по мобільному телефону. Патрульні поліцейські перевіряють документи особи, при цьому водій перебуває в автомобілі та спілкується з поліцейськими через скло, пояснюючи свою поведінку тим, що боїться працівників патрульної поліції. О 23:09 працівник патрульної поліції повідомляє водієві про те, що у останнього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує останньому пройти мовний медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, на вказане питання водій уникає відповіді. О 23:24 патрульний поліцейський повторно звертається до водія з запитанням щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак водій просить почекати п`ять хвилин, для того, щоб він визначився з відповіддю. О 23:35 патрульний поліцейський підходить до автомобіля та запитує у водія чи погоджується він пересісти до патрульного автомобіля та поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак через те, що водій розмовляє через скло поліцейський не чує його відповіді та о 23:41 знов пропонує водієві пройти медичний огляд, водій зазначає, що поїде в медичний заклад, однак категорично відмовляється виходити з автомобіля та пересідати в автомобіль до патрульних поліцейських. Вказані дії водія ОСОБА_1 розцінюються як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, після чого співробітники патрульної поліції роз`яснюють водієві його права та складають протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи доводи захисника Тарасенко Є.О. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 року «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2025 о 23:05 у м. Києві, вул. Романа Ратушного, 41а, було зупинено транспортний засіб«BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній керуючи транспортним засобом користувався мобільним телефоном. Також суд зауважує на тому, що саме у ОСОБА_1 знаходились ключі від автомобіля та в транспортному засобі знаходився лише він як єдина особа, яка могла бути водієм даного автомобіля, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перебуває на проїжджій частині дороги. На відеоозаписі останній не заперечує факту керування вказаним автомобілем. Отже, доводи представника правопорушника адвоката Тарасенко Є.О. про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, суд відхиляє, як необґрунтовані з наведених вище підстав.

У судовому засіданні захисник Тарасенко Є.О. зазначала про те, що вказаний транспортний засіб був зупинений у порушення вимог діючого законодавства, тому працівники поліції не мали права перевіряти водія. Однак, суд не погоджується із цими доводами, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 4 ч.1ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: у тому числі п.4) зупинення транспортного засобу. Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до положень п.1 ч.1ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу «BMW M235I», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 відбулася у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху, а саме: користування мобільним телефоном під час керування транспортним засобом, про що водію ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції

Крім того, суд зважає і на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022,затвердженимЗаконом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 03 лютого 2026 року.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

- якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

- якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

- якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

- якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

- порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Викладене узгоджується із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, посилання сторони захисту, що відеозапис має переривання у часі, що є порушеннями вимог про проведення фіксування, суд відкидає як такі, що не впливають на вірне вирішення справи з огляду на інші наявні у матеріалах справи докази. Крім того, законодавчої вимоги щодо ведення безперервного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення немає, ч.2 ст. 266 КУпАП визначена лише вимога щодо застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду поліцейськими, що у даному випадку було дотримано.

Суд також не бере в даній частині до уваги твердження адвоката Тарасенко Є.О., оскільки не вбачає тиску з боку працівників поліції та не вбачає «провокації» до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту про те, що факт відсутності перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння підтверджується висновком лікаря-нарколога, оскільки останній о 13 год 40 хв 23 серпня 2025 року самостійно звернувся до Київської міської клінічної лікарні № 10 для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з огляду на наступне.

Згідно статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з відеозапису, дослідженому у судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, у присутності працівників поліції та за їх направленням, тому висновок лікаря-нарколога, який був проведений за власною заявою водія після спливу встановленого вище строку, не може вважатися належним та допустими доказом для підтвердження вказаних захисником тверджень, з огляду на порушення порядку його отримання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, зокрема матеріали справи не містять відомостей про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інших правопорушень, відтак суд визнає останнього таким, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є особою середнього віку, не є інвалідом.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.33, 34,35, 40-1, 130, 283-285, 287, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Я.В. Кравченко