ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року суддя Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Іванцової Н.К.,

За участю секретаря судового засідання Бацули К.О.,

Особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Херсонського РУП Головного управління національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення - 31.08.2025 року близько 09 год. 03 хв. за адресою: АДРЕСА_3 дивізії, ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній вчиняв хуліганські дії, бив вікна, кидався камінням та ламав дитячий майданчик, кидаючи каміння пошкодив кондиціонер, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України.

За протоколом про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що її син з другом кидали каштанами у глуху стіну будинку, за ними слідкував чоловік, після чого підійшов до дитини та вдарив кілька разів. Вказала, що її поліція не дочекалась, ніяких розбитих вікон та пошкодженого кондиціонера вона не бачила. Пояснила, що довіряє своєму сину та ніяких хуліганських дій він не вчиняв.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що в кінці серпня 2025 року він з дружиною спав та почув грохіт у стіну спальні, а потім у кондиціонер, подивившись з балкону побачив двох дітей, один з яких кидав чимось по вікнах, його глухій стіні, чим саме напевно не може сказати. Також свідок бачив, як один з хлопців щось кидав і в стіну з вікнами, але чи бились вікна від цього він не бачив. Пізніше, того ж дня, він побачив цих дітей біля іншого будинку, вони знову були вдвох, одного він схватив за рюкзак та тримав до приїзду поліції. Зазначив, що бачив як кидався чимось один з хлопців, а інший був поруч, хто саме кидався не знає.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №691765 від 03.09.2025 року в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначила, що її син хуліганських дій не вчиняв;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких остання зазначила, що проживає разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 31.08.2025 року о 09 год. 00 хв. її син знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм другом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гуляли на майданчику та кидали каштани в стінку будинку, ніяких хуліганських дій вони не вчиняли. З нею та сином було проведено профілактичну бесіду та попереджено про можливу відповідальність за вчинення повторних ситуацій;

-рапорт;

-заява ОСОБА_3 , у якій останній просив поліцію прийняти міри стосовно малолітніх осіб, які неодноразово б`ють вікна на мкрн Таврійський, кидають каміння у вікна та по кондиціонерах, трощать дитячі майданчики, ламають сажанця дерев, які стоять на балансі міста;

-письмові пояснення ОСОБА_3 , у яких останній зазначив, що 31.08.2025 року о 07 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_4 двоє малолітніх осіб кидали каміння йому у вікна, в кондиціонер та флягою з червоною речовиною, даний інцидент повторюється неодноразово, чим завдано йому матеріальної шкоди. Після чого, приблизно о 09 год. 10 хв., коли він вийшов з супермаркету «Таврія В», він побачив, як ті самі малолітні двоє дітей трощили дерева у прибудинковій території та кидали каміння і шматки шиферу у вікна жильцям, які проживають за адресою: АДРЕСА_5 , після чого він зробив їм зауваження та сказав, щоб вони зупинились на місці до приїзду поліції та зателефонував на спеціальну лінію «102».

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 СК України: 1) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3) батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4) батьки зобов`язані поважати дитину; 5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; 6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Отже ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія, а лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу цього адміністративного правопорушення, а саме у протоколі не зазначено, які саме батьківські обов`язки, що встановлені ч. 1-7 ст. 150 СК України, не виконала ОСОБА_1 .

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Всі обставини правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та елементи складу даного правопорушення повинні встановлюватися та перевірятися доказами, наданими сторонами в даній справі, саме в ході її судового розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а наведені у постанові суду докази не містять у собі достатніх даних про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Надані у судовому засідання пояснення свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з подіями, які зафіксовані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , є загальними та з них не можливо об`єктивно встановити події, які відбувались 31.08.2025 року близько 09 год. 03 хв. за адресою: АДРЕСА_3 дивізії, оскільки з пояснень свідка вбачається, що були два хлопця, хто саме з них кидав каміння він достеменно не бачив, крім того будь-яких пояснень з приводу, зазначених в протоколі, битих вікон чи зламаного кондиціонера не надав.

Жодних об`єктивних даних щодо ухилення особи від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

Таким чином, наявними в справі доказами не доведено поза розумним сумнівом факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання ОСОБА_2 , що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в її діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, відсутні підстави для стягнення судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлений закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

СуддяН. К. Іванцова