"13" листопада 2025 р. Справа № 363/5577/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., листопада розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2025 року о 20 год. 45 хв., по вул. Тараса Шевченка, 90, в с. Литвинівка Вишгородського району, водій ОСОБА_1 керував Чері д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452970 від 13 вересня 2025 року, направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 13 вересня 2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постановою серії ЕНА №5715301 від 13 вересня 2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , листом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, витягом з ІПНП та даними відеозапису.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав. Пояснив, що 13 вересня 2025 року о 20 год. 45 хв. мав на меті лише переставити автомобіль з вулиці у двір за місцем проживання свого, тим самим прибрати його з дороги. Зазначив, що при затриманні співробітниками поліції йому завдано тілесних ушкоджень, які витягнули йог з двору та одягли наручники. Ствердив, що в стані алкогольного сп`яніння не знаходився, а тому порушень в своїх діях не вбачав.

Вказані пояснення ОСОБА_1 спростовуються зібраними у справі матеріалами.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підписав без будь-яких застережень.

В свою чергу, із долученого до справи відеозапису встановлено, що на місці події ОСОБА_2 керував автомобілем Чері д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, побачивши співробітника поліції та намагаючись уникнути спілкування з ним, ОСОБА_2 поспішив заїхати у двір свого домоволодіння. Здійснюючи зазначений маневр, водій діяв поспішно й небезпечно, а саме не дочекавшись, поки його дружина повністю відкриє ворота, він зачепив їх автомобілем та мало не створив небезпеку для неї. В подальшому ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В суді пояснив, що злякався співробітників поліції.

Доводи ОСОБА_2 про застосування до нього фізичного насильства та спричинення працівниками поліції тілесних ушкоджень на увагу суду не заслуговують, оскільки з відеозапису встановлено, що поліцейські під час складання протоколу правомірно застосували до ОСОБА_2 превентивні заходи у вигляді обмеження пересування останнього, передбачені ч. 2 ст. 30 та п. 6 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки ОСОБА_2 законних вимог працівників поліції не виконував, поводив себе агресивно, кидався на поліцейських та намагався уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_2 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Водночас, ОСОБА_2 , у разі визнання його винним, в заяві просив розстрочити виконання постанови суду строком на 6 місяців, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну.

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Враховуючи те, що призначений судом штраф в розмірі 17 000 грн. є значним в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд, з урахуванням доводів ОСОБА_2 про недостатнє матеріальне становище, доходить висновку, що сплата штрафу в зазначеному вище розмірі одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, а призначений судом штраф в розмірі 17 000 грн. слід розстрочити до виплати рівними частинами щомісячно строком на 6 місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 33, 130, 268, 283 і 284, 303, 304 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду щодо сплати штрафу задовольнити.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., шляхом виплати штрафу рівними частинами по 2 833 грн. 33 коп. щомісячно, строком на 6 (шість) місяців, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя