ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/13/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП

Постановою встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2023 року серії ААД № 518940 12 жовтня 2023 року о 15:55 год. м. Харків, пр-т Науки 7, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 при зеленому сигналі світлофора не дав дорогу ТЗ Mitsubishi Lancer н.з. НОМЕР_2 , який звершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху

Також суд зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 518940 від 06 листопада 2023 року, копією схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 жовтня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та дослідженим СД диском з камер спостереження.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову судді , прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

12 жовтня 2023 року рухався в м. Харкові по проспекту Науки на автомобілі Volkswagen Golf на дозволячий сигнал світлофору, що підтверджується відсутністю складання відносно нього постанови та протоколу про адміністративне правопорушення на місці пригоди одразу після ДТП, при цьому водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 виїхав на дорогу з одностороннім рухом , чим порушив п.п. 5.5, 5.7.1 та 5.7.2 ПДР України(виїзд на дорогу з одностороннім рухом) за що передбачена відповідальність ч.ч. 2,5 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 закінчував маневр на перехресті. Для нього не було забороняючих сигналів, а тому сталося зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 , який повинен був дати можливість закінчити маневр автомобілю Mitsubishi Lancer за керуванням ОСОБА_3 .

Але суд першої інстанції взагалі не надав оцінки цим обставинам, проігнорувавши клопотання ОСОБА_1 щодо призначення комплексної авто технічної та трасо логічної експертизи з метою всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин по справі, оскільки на нашу думку пояснення ОСОБА_2 є неспроможними з технічної точки зору, оскільки справжній механізм ДТП суттєво відрізняється від того, який зазначений ОСОБА_2 та проігнорований судом першої інстанції, що фактично ніяк не узгоджується з зафіксованими пошкодженнями ТЗ на місці ДТП та неможливістю ОСОБА_1 передбачити виїзд автомобілю Mitsubishi Lancer за керуванням ОСОБА_2 , та відповіді на такі питання могли б надати експерти при проведенні відповідної автотехнічної експертизи.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , швидкість його руху була 10-15 км/год., що не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з відеозапису, швидкість ОСОБА_2 під час керування ним автомобілем Mitsubishi Lancer значно вище та технічна можливість запобігги зіткненню з автомобілем Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 визначалась повним зупиненням його автомобілю, отже він не вжив заходів гальмування та навіть прискорився, намагаючись встигнути перетинути перехрестя, при цьому рухаючись з порушенням п.п. 5.5, 5.7.1 та 5.7.2 ПДР України(виїзд на дорогу з одностороннім рухом) за що передбачена відповідальність ч.ч. 2,5 ст. 122 К створив аварійну обстановку та скоїв ДТП, що чітко відеозапису на 6 хв. 27 сек. - 6 хв. 29 сек., які проігноровано першої інстанції.

Учасники судового провадження були повідомлені про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явились.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін, враховуючи те, що сторони приймали участь в судових засіданнях, їх думка з`ясовувалась, призначались експертні дослідження.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Названих вимог суд першої інстанції дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2023 року серії ААД № 518940 12 жовтня 2023 року о 15:55 год. м. Харків, пр-т Науки 7, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 при зеленому сигналі світлофора не дав дорогу ТЗ Mitsubishi Lancer н.з. НОМЕР_2 , який звершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху.

Так, відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як роз`яснено у пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу серії ААД № 518940 від 06.11.2023 року о 15:55 год. м. Харків, пр-т Науки 7, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Golf н.з. НОМЕР_1 при зеленому сигналі світлофора не дав дорогу ТЗ Mitsubishi Lancer н.з. НОМЕР_2 , який звершував рух через перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції констатував у постанові, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.16.5 ПДР України.

Погоджуючись із таким висновком апеляційний суд зазначає наступне.

Так під час апеляційного розгляду постановою від 24 квітня 2024 у даній справі задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судову автотехнічної експертизи.

Призначено у справі про адміністративне правопорушення комплексну судову автотехнічну експертизу.

В подальшому на адресу Харківського апеляційного суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/121-24/13805-ІТ від 12.09.2024 року, проте у зв`язку з тим, що висновки експерта були здійснені виключно на підставі пояснень водіїв, для роз`яснення своїх висновків, за клопотанням сторін справи у судове засідання було викликано експерта Меркулова К.В.

Під час судового засідання експерт пояснив, що експертне дослідження ним проводилось виключно на підставі матеріалів справи, в яких містяться пояснення водіїв.

Згідно його компетенції як експерта, він не має можливості досліджувати відеозапис, наявний в матеріалах справи.

З огляду на отримані пояснення експерта, сторони клопотали про призначення комплексної судової експертизи відеозапису та автотехнічної експеризи, яке було задоволено.

На вирішення експертам поставлено наступні питання :

1) Як повинен був діяти водій автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації відповідно до Правил дорожнього руху України?

2) Чи мав водій автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення?

3) Чи відповідає характер пошкоджень автомобілів Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 та Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 та обставини дорожньо-транспортної пригоди, поясненням які були надані водієм ОСОБА_1 безпосередньо після зіткнення?

4) Чи відповідали дії водія автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України та чи знаходяться з технічної точки зору такі дії у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою?

5) Як повинен був діяти водій автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації відповідно до Правил дорожнього руху України?

6) Чи мав водій автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення?

7) Чи відповідає характер пошкоджень автомобілів Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_3 та Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 та обставини дорожньо-транспортної пригоди, поясненням які були надані водієм ОСОБА_2 безпосередньо після зіткнення?

8) Чи відповідали дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України та чи знаходяться такі дії з технічної точки зору у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою?

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/121-25/5335 від 31.07.2025 року за результатами проведеної у справі судової експертизи на зазначені питання отримані наступні відповіді.

1) У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 16.5, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху.

2) У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконанням вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху.

3) У поясненнях водія ОСОБА_1 відсутні протиріччя відносно обставин ДТП у частині характеру утворених механічних пошкоджень.

4) У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.5 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

5) У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

6) З причин, вказаних в дослідницькій частіші висновку, вирішити запитання про те, чи мав водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП не є можливим.

7) У поясненнях водія ОСОБА_2 відсутні протиріччя відносно обставин ДТП у частині характеру утворених механічних пошкоджень.

8) З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, відповісти на запитання про те, чи є в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, не є можливим.

Згідно до п. 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Так із показів ОСОБА_1 вбачається що він не порушував Правила дорожнього руху (ПДР), виїхав на перехресті на зелений сигнал світлофора, а водій ОСОБА_2 здійснив ДТП.

При цьому, згідно п. 16.5 ПДР України водій ОСОБА_1 був зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, проте ОСОБА_1 не виконав вимоги закону та не дав дорогу траноспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого сталася ДТП.

Вказане підтверджується і висновками експертного дослідження № КСЕ-19/121-25/5335 від 31.07.2025 року, згідно якого водій автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконанням вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, експерт вказав, що у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.5 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Такі висновки узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема відеозаписом, на якому міститься подія ДТП.

За таких обставини суд першої інстанції правильно констатував у оскаржуваній постанові, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.16.5 ПДР України.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Таким чином, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції ані ОСОБА_1 , ані його захисником не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 16.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ст. 124 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева