Справа № 306/757/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 рокувизнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду, - ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 22 квітня 2025 року біля 20.00 год., знаходячись в с. Поляна, в магазині "Промінь" здійснила крадіжку 3 «кіндерів» та «дубайської шоколадки» на загальну суму 580 гривень.

Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні, суд недостатньо уважно дослідив матеріали справи, спрощено та буквально формально підійшов до аналізу наявних доказів та розгляду справи в цілому, в ухваленій постанові суд першої інстанції стисло, не розгорнуто виклав її позицію, чим здійснив неповноту даної справи. Зазначає, що фабула правопорушення не містить ознак, що передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки відсутнє зазначення конкретних фактів ухилення ОСОБА_1 від виконання конкретних передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітньої доньки.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як слідує з матеріалів справи, - факт того, що ОСОБА_1 було вчинено передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративне правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №694113 від 29.04.2025 року з якого слідує, що ОСОБА_1 22.04.2025 близько 20.00 год. ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходячись в с. Поляна, в магазині "Промінь", здійснила крадіжку 3 «кіндерів» та «дубайської шоколадки», на загальну суму 580 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- письмовими поясненнями правопорушниці ОСОБА_1 , малолітньої ОСОБА_2 від 26.04.2025 року, які не заперечували обставини, які викладені у вище вказаному протоколі про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка працює адміністратором міні магазину "Промінь" з яких встановлено, що 22.04.2025 продавці зазначеного магазину повідомили ій, що переглядаючи камери відеоспостереження виявили, як неповнолітня особа жіночої статі відкриває шоколадні «кіндер сюрприз» в кількості 3 штуки та відкриває іграшки, які знаходились в середині, а також відкрила коробку дубайського шоколаду, чим спричинила шкоду на суму 580 грн. після чого працівники магазину зателефонували у поліцію. В подальшому мама дівчинки відшкодувала завдані збитки.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки, як мати, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої доньки.

Щодо тверджень апелянта про те, що фабула правопорушення не містить ознак, що передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки відсутнє зазначення конкретних фактів ухилення ОСОБА_1 від виконання конкретних передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітньої доньки, то апеляційний суд погодитись з такими висновками ОСОБА_1 не може, оскільки з протоколу слідує, що невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків виразилась в тому, що її донька ОСОБА_2 , 22.04.2025 близько 20.00 год. перебуваючи в магазині «Промінь» в с. Поляна, здійснила крадіжку 3 «кіндерів» та «дубайської шоколадки».

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , за результатами апеляційного перегляду провадження, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали апеляційному суду підстави ставити під сумнів правильно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що в постанові суду висновки не відповідають обставинам справи, є неспроможними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, під час апеляційного перегляду не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у мінімальних його межах, встановлених цим Кодексом. Саме таке покарання, на думку апеляційного суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага