ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок з конфіскацією предметів торгівлі.Одночасно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Гусарова В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року 05.09.2025 року о 16:50 год. знаходячись за адресою: м. Павлоград, вул. Нова, буд. 2В, ОСОБА_1 здійснила продаж електронно-тютюнового пристрою «ELFBAR», без марок акцизу за ціною 750 грн., чим порушила ст. 22 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, і недоведеністю її вини; на підставі ст.296 КУпАП повернути тимчасово вилучені в якості речових доказів предмети та речі особі, у якої вони були вилучені.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, в межах якого суд здійснює розгляд справи, при цьому, суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі. Однак, протокол про адміністративне правопорушення має фабулу заповнену таким чином, що з нього неможливо почерпнути інформацію, необхідну та достатню для притягнення особи до відповідальності за ст.156 КУпАП, оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення. Зауважує, що оскільки ч.1 ст.156 КУпАП має бланкетний характер, то особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зазначила про порушення ОСОБА_1 саме ч.2 ст.11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. Суд же встановив, що у протоколі ніби-то міститься посилання не на ч.2 ст.11, а на ст.22 вищевказаного закону, яка містить вимоги виключно до суб`єктів господарювання, якою ОСОБА_1 не являється, при здійсненні ними оптової торгівлі тютюновими виробами або на право оптової торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, щодо наявності ліцензій і взагалі не містить вимог щодо необхідності продажу товарів з або без марок акцизного податку. ОСОБА_1 стверджує, що не здійснювала переробку солоду та хмелю, виробництва, зберігання та обробки сусла або пива (як зазначено у протоколі, порушивши ч.2 ст.11 Закону) і не здійснювала оптової торгівлі як суб`єкт господарювання без ліцензії. На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув. Крім того, в протоколі вказано, що вона ніби-то продала один електронно-тютюновий пристрій, а не товар з переліку, вказаного у ч.1 ст.156 КУпАП, якими є алкогольні напої чи тютюнові вироби, рідини, що використовуються в електронних сигаретах. Звертає увагу на те, що вказаний у протоколі товар електронно-тютюновий пристрій не входить до об`єктивної сторони правопорушення, передбаченої змістом ч.1 ст.156 КУпАП, а продаж даного товару у кількості однієї одиниці кінцевому споживачу взагалі не є оптовою торгівлею. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту реалізації нею товару, який є предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та отримання нею грошей від продажу такого товару, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч.1 ст.156 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Також вказує на те, що в протоколі не зазначено жодного свідка або потерпілого, до матеріалів справи долучено пояснення особи, яка не має жодного процесуального статусу. Посилається на те, що вилучений працівникам поліції електронно-тютюновий пристрій без марок акцизного податку був у неї для власного споживання, який вона придбала за 750 грн. і розпакувала для використання, а марка акцизного податку залишилася на упаковці пристрою, яку вона викинула. Тобто, зазначений пристрій є особистою власністю та будь-якого наміру на його продаж не було.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом доказів у справі встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував всі обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Так, положення ч. 1 ст. 156 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 , встановлюють відповідальність за здійснення роздрібної або оптової торгівлі, зокрема тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Розкриваючи склад адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, зазначила про порушення ОСОБА_1 саме ч.2 ст.11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, якою не встановлюється заборона роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення.

Суд першої інстанції на власний розсуд виправив наведений недолік, допущений уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та зазначив у постанові про порушення ОСОБА_1 ст.22 вищевказаного закону, тим самим уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, вийшовши за межі обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Тому, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку та яка саме: роздрібна або оптова.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації тютюнових виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію, а грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію товару, в матеріалах справи відсутні і під час складання протоколу не вилучалися.

Крім того, як слідує з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснила продаж електронно-тютюнового пристрою «ELFBAR» без марок акцизного податку.

Водночас, суд першої інстанції залишив поза увагою, що диспозиція ч.1 ст. 156 КУпАП встановлює відповідальність за торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, та не охоплює дії щодо порушення торгівлі електронними сигаретами.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття тютюнових виробів, електронна сигарета, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон) і вони не є тотожними.

Так, відповідно до п. 14.1.563, 14.1.564 ст.14Податкового кодексу України електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими. Рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання (ст. 1 Закону).

Тобто, дії ОСОБА_1 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо реалізації електронно-тютюнового пристрою «ELFBAR» без марок акцизного податку, не охоплюються об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не розкриває усю суть адміністративного правопорушення, не містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, які не дотримані ОСОБА_1 , та порушення яких тягне за собою настання адміністративної відповідальності за дане правопорушення.

Допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які, в свою чергу, є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу цього правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий суд дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 , що з огляду на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені предмети торгівлі, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення: електронно-тютюновий пристрій «ELFBAR» в кількості 1 шт., який зберігається в Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 308) - повернути у відповідності до вимог ст. 296 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот