17.11.2025
Справа № 642/5566/25
Провадження № 3/642/1423/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року

м.Харків

Холодногірський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лісняк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №445915 від 07.09.2025, відповідно до якого 07.09.2025 о 00-00 годині за адресою: м. Харків, вул.Холодногірська, буд.2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6 Avant», державний номерний знак « НОМЕР_3 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 7510. Результат огляду склав 1,95% проміле, з результатом був згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06.10.2025 через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко О.О. надійшло клопотання про долучення документів до матеріалі справи. До клопотання додано клопотання самого ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення з військової служби.

Постановою Холодногірського районного суду м.Харкова від 07.10.2025 у задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовлено.

24 жовтня 2025 через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко О.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з потребою надання додаткового часу для узгодження позиції захисту. Розгляд справи відкладено на 05.11.2025 на 11-00 годину.

04 листопада 2025 через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко О.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з потребою надання додаткового часу для узгодження позиції захисту. Розгляд справи відкладено на 17.11.2025 на 09-15 годину.

17.11.2025 до суду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких зазначено, що він свою вину не визнає, правопорушення не вчиняв, з відомостями, обставинами та фактами, викладеними у протоколі та інших матеріалах справи, категорично не згоден та заперечує проти їх достовірності.

Крім того зазначив, що 06.09.2025 близько 23:30 він їхав разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у Харкові на автомобілі «Audi», керував автомобілем ОСОБА_4 .. На вул. Холодногірській в м.Харкові автомобіль зламався і зупинивсяся на трамвайних коліях. Ніколаєнко поїхав за тросом, а він з Шевченком залишилися біля машини. Через приблизно десять хвилин прибули поліцейські. Він повідомив про поломку транспортного засобу і пред`явив документи військовослужбовця. Після зауваження щодо обшуку Шевченка один з поліцейських застосував до нього фізичний вплив. Поліцейські запитали, чи вживав він алкоголь. Він відповів, що не вживав, але його попросили пройти огляд «Drager», не роз`яснивши процедуру та право на медичний огляд. Результат приладу йому не показали. Він підписав протокол, не знаючи, що його складають за ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, 17.11.2025 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокатом Дмитренко О.О. до суду надано клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та до військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння. Проте, цей спеціальний порядок не був застосований до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, цього ж дня 17.11.2025 до суду надано клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дмитренко О.О. про визнання відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами, в якому зазначає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не охоплюють повного перебігу події від моменту первинного звернення поліцейського до особи водія і до завершення спілкування. Запис починається лише з під`їзду службового автомобіля до несправного транспортного засобу, який не міг рухатися через поломку. ОСОБА_1 при цьому перебуває не на місці водія, а поруч з автомобілем. Відео не містить фіксації зупинки транспортного засобу, виконання підзахисним будь-яких дій, притаманних водію, чи будь-яких інших обставин, що підтверджували б факт керування ним автомобілем.

Також, 17.11.2025 до суду надійшло клопотання про закриття провадження в справі від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дмитренко О.О., в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтовано тим, що надані поліцейськими відеозаписи не фіксують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не відповідають вимогам безперервної відеозйомки. ОСОБА_1 перебував біля поламаного автомобіля, який не міг рухатися, а ознак сп`яніння поліцейські фактично не встановили і не оголосили.

Крім того зазначає, що поліцейські не дотрималися передбаченого законом алгоритму проведення огляду на стан сп`яніння, не запропонували альтернативний огляд у медичному закладі, не відсторонили ОСОБА_1 від керування, не встановили час події, не відібрали пояснення свідка та не забезпечили реалізацію процесуальних прав особи.

Тому доказів керування транспортним засобом і перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння немає, протокол складений з численними порушеннями, а тому провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з цим, цього ж дня -17.11.2025 від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дмитренко О.О. надійшло клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, в якому просить суд, у разі визнання ОСОБА_1 винним, не застосовувати позбавлення права керування, а обмежитися штрафом. Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем бойового підрозділу, регулярно виконує завдання, пов`язані з керуванням військовими транспортними засобами. Позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості виконувати службові обов`язки, негативно вплине на боєздатність підрозділу та створить додаткові ризики для особового складу.

Також, до суду цього ж дня 17.11.2025 від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Дмитренко О.О. надійшло клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання та одночасно надані їх пояснення.

Щодо пояснень, які надійшли до суду від свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то суд їх не бере до уваги, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо належності та допустимості, а саме: судом не встановлено вказаних осіб належним чином, не роз`яснено їхні процесуальні права та обов`язки, свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, не були приведені до присяги (або не підтвердили правдивість своїх показань в установленому порядку). До того ж, вказані пояснення не підписано свідками.

Таким чином, суд визнає ці пояснення неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони були отримані з порушенням порядку, визначеного процесуальним законом.

Крім того, суд звертає увагу, що судові засідання 4 рази відкладалися за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника - адвоката Дмитренко О.О., жодних клопотань про виклик свідків до суду не надходило.

Натомість, суд зазначає, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай встановлюються в документах. Крім того, обставини, які підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватися з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, тому суд, керуючись принципом запобігання затягуванню процесу, відмовляє у задоволенні клопотання про виклик свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Дмитренко О.О. в судове засідання в четверте не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином шляхом SMS-повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, статтею 268 КУпАП передбачено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18); «Михайлова проти України» (№10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine»)no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням(Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Громадянин ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортними засобами, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм чинного законодавства.

Згідно пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма закону є бланкетною, тому необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суб`єктом правопорушення за статтею 130 КУпАП є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення має містити не лише зазначення виду сп`яніння, а також має бути зазначено час та місце вчинення правопорушення.

За змістом ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з пунктом 1 Розділу II «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103(надалі Порядок).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 1 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.2 Порядку направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452 №735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 вищевказаної Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 вищевказаної Інструкції).

Так, в судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 445915 від 07.09.2025, який складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвели до порушення ПДР України. Протокол підписано особисто ОСОБА_1 , з результатом згоден, зауважень до протоколу не надано. ОСОБА_1 в протоколі від 07.09.2025 зазначив, що їхав та зламався, тобто особисто підтвердив факт керування транспортним засобом.

2) тестуванням ОСОБА_1 на алкоголь №7510 приладом Drager №ARМF-0264 від 07.09.2025, результат тесту складає 1,95%;

3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджується, що водій ОСОБА_1 пройшов огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510. Результат огляду 1,95 проміле;

4) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.09.2025, яким підтверджується, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не проводився;

5) рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Переродова Є.А. від 07.09.2025, яким підтверджено, що 07.09.2025 о 00:00 год. під час несення служби за адресою: м. Харків, вул.Холодногірська, буд.2 було виявлено ОСОБА_1 , який повідомив, що під час керування транспортним засобом «Audi A6 Avant», державний номерний знак « НОМЕР_3 » по вул.Полтавський Шлях в м.Харкові в сторону вул.Холодногірська, почув різкий штовх та побачив пошкодження задньої підвіски автомобіля, після чого підїхали співробітники поліції. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, ARМF 0264, результат огляду склав 1,95 %. З результатом ОСОБА_1 згоден. Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.9 (а) ПДР України та відсторонено від права керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці без порушень ПДР України;

6) відеозаписом з боді-камер поліцейських від 07.09.2025, які містяться в матеріалах справи, відповідно яких виявлено транспортний засіб «Audi A6 Avant», державний номерний знак « НОМЕР_3 », що перебував на трамвайних коліях у зв`язку з технічною несправністю. Рух транспорту в цей час був відсутній (комендантська година). Під час перевірки документів та встановлення особи водія, ОСОБА_1 поводив себе агресивно його мова була уповільненою, а поведінка дуже агресивною, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання співробітників поліції щодо вживання алкоголю водій ОСОБА_1 відповів заперечно, однак погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору драгер алкотест на місці події. Протягом тривалого часу водій ОСОБА_1 уникав проходження тестування, однак після проведення огляду результат склав 1,95% проміле алкоголю в крові, що суттєво перевищує допустиму норму. Водій погодився з результатами огляду.

Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 повідомив, що їхав додому, залишалося лише кілька метрів, а документи на автомобіль брав самостійно з водійської сторони. Він підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510, ARМF 0264, під відеозапис.

Пунктом 1 розділу X Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналогічна норма міститься у п. 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, а так само факт керування особою транспортним засобом, який має доводитись, зокрема, відеозаписом, що триває безперервно з моменту виявлення правопорушення.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Оскільки за результатами проведеного огляду встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.09.2025 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510. Результат огляду 1,95 проміле, це є порушенням вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП отримав посвідчення водія НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Бурикіною В.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону та непризначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, суд зазначає таке.

Аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проведення судових засідань в режимі відеоконференції, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.

Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Законодавець навіть окремо передбачив неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що ще раз підкреслює його підвищену суспільну небезпечність.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України.

Позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційних вимог з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Таким чином, суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2024 року - 3 028 грн.), що складає 605,60 грн.

Згідно п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п.13).

Матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вказане підтверджується фотокопією військового квитка серія НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.130,245,251,252,268,283,284,285,294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00коп.) (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харків обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 17.11.2025.

Суддя Наталя ПЕТРОВА