Справа № 287/2449/25
провадження 3/287/3070/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Г.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.09.2022 органом 5625, жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 466318 від 15.10.2025 вбачається, що 15.10.2025 о 16 год. 39 хв. ОСОБА_1 продала неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підсилювач міцності SOFT, ароматизатор chaser та гліцерин chaser без відповідної ліцензії у магазині «Smoke hub».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вину не визнає. Також, подала клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки не являється суб`єктом господарювання, а відтак і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Враховуючи надану заяву та клопотання а також те, що відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Приписами ч. 1ст.156 КУпАП як адміністративне правопорушення визначено роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Отже, диспозиція ч. 1 ст.156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, в даному випадку до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Разом із тим у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 реалізувала підсилювач міцності SOFT, ароматизатор Chaser та гліцерин Chaser без відповідної ліцензії у магазині «Smoke hub». Водночас у матеріалах відсутні будь-які відомості щодо наявності на цих товарах марок акцизного податку або ж даних про можливу підробку таких марок.

Більше того, орган, що склав протокол, не дослідив і не навів жодного нормативно-правового акта, який регулює обіг зазначених товарів, а також не встановив, чи підлягають вони ліцензуванню відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає за продаж товарів без марок акцизного податку або з підробленими марками акцизного податку. Натомість викладені у протоколі обставини продаж товарів, що містять нікотин, без наявності ліцензії, якщо така є обов`язковою для відповідного виду господарської діяльності, за своїм змістом можуть охоплюватися диспозицією ст. 164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без ліцензії або з порушенням умов ліцензування. Водночас для застосування цієї норми необхідним є встановлення факту здійснення саме господарської діяльності, що також не було належним чином доведено у протоколі.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що вона не є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки є лише продавцем магазину, а не суб`єктом господарювання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля є діяльністю з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання. Згідно зі ст. 15 цього Закону, така діяльність може здійснюватися лише суб`єктами господарювання за наявності у них відповідної ліцензії. У статті 17 зазначеного Закону зазначено, що у разі його порушення до відповідальності притягаються посадові особи і громадяни відповідно до чинного законодавства, а до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції.

Системне тлумачення норм Закону свідчить, що здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями можливе виключно суб`єктом господарювання і за умови наявності у нього чинної ліцензії.

Отже, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає саме для суб`єкта господарювання, а не для будь-якої фізичної особи, яка виконує функції продавця. Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є учасники господарських відносин, що здійснюють господарську діяльність, володіють відокремленим майном та зареєстровані як підприємці.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець чи має ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами. Навпаки, у справі міститься копія ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, строк дії якої закінчився, виданої ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Це, своєю чергою, може свідчити, що у випадку наявності складу адміністративного правопорушення відповідальність має нести саме суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_3 , а не найманий працівник.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає накладення штрафу з обов`язковою конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від їх продажу. Водночас матеріали справи не містять жодних відомостей про розмір або факт отримання виручки від реалізації зазначених товарів, що саме по собі є необхідним для підтвердження факту торгівлі як об`єктивної ознаки складу правопорушення.

Так само у справі відсутні протокол огляду, протокол вилучення предметів торгівлі чи інші документи, які б засвідчували наявність товарів, що підлягають конфіскації у разі встановлення вини особи. Ненадання таких матеріалів унеможливлює застосування санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП та свідчить про неповноту і недоведеність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Приписами статті 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, серед іншого, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Судом на виконання вимог ст. 278 КУпАП констатовано вище недоліки протоколу про адміністративне правопорушення в частині відображення суті адміністративного правопорушення (об`єктивної сторони), передбаченого ч. 1 статті 156 КУпАП.

Також, суд звертає увагу, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення він позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію (опис) діяння особи, стосовно якої розглядається справа.

Так само надсилання протоколу про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), який його склав, для забезпечення дооформлення цього джерела доказів, усунення виявлених недоліків, які перешкоджають притягнути особу до адміністративної відповідальності, однозначно становитиме порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у цьому випадку суддя буде діяти не як безсторонній і незалежний суб`єкт розгляду справи, а неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи протокол серії ВАД № 466318 про адміністративне правопорушення, суд не визнає його належним доказом для використання у процесі доказування винуватості ОСОБА_1 за частиною 1 статті 156 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено приписи законодавства, порушення яких складає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого цією нормою.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу правопорушення.

Статтею 247 п. 1 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Статтею 265 КУпАП встановлено, що речі і документи, що є знаряддями або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей після розгляду справ у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 156, статтями 245- 247, 251, 252, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені підсилювач міцності SOFT, ароматизатор chaser та гліцерин chaser повернути ФОП ОСОБА_3 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області.

Суддя: Г. П. Нижник