ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27 червня 2025 року о 11-40 годині ОСОБА_1 по вул.Зеленій, в місті Марганець Дніпропетровської області, керував мопедом Mi Electric Scooter 1S, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, та у встановленому порядку відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. По факту даного правопорушення працівниками поліції складено протокол серії ААД № 994807 за ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинення даного правопорушення не визнав.

Захисник Шаповалов О.Г. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з тих підстав, що електросамокат Mi Electric Scooter 1S не є моторним транспортним засобом, а тому у інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Нікопольського РУП Шевченка А.В. не було правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 994807 від 27 червня 2025 року, в якому зафіксовано обставини правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із записом про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, рапорт працівника поліції про зафіксоване правопорушення.

Також, на підтвердження обставин адміністративного правопорушення працівником поліції до справи долучено відеозапис з бодікамери на оптичному носії інформації, який було оглянуто судом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 рухався по дорозі на електросамокаті, зупинився на вимогу працівника поліції, й відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не приймає доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так як електроскутер Mi Electric Scooter 1Sне є механічним транспортним засобом, з таких підстав.

По перше, у статті 130 КУпАП зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення є водії транспортних засобів, і при цьому в цій статті не вказано, що це саме має бути механічний транспортний засіб.

Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX, введено поняття: електричний колісний транспортний засіб дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

По друге, відповідно до положень ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна;

для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Отже, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення на водіїв у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. М. Нанічкіна