ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20845/25

Провадження № 33/820/600/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 16 липня 2025 року о 00 год. 32 хв. по вул. П. Мирного, 4 в м. Хмельницькому, виконуючи функції водія, керував двоколісним електросамокатом потужністю до 3кВт у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора алкотест «Drager», результат 0,41 проміле.

Постановою суддіХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року ОСОБА_1 визнанийвинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзіособа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає, що електросамокат - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, тому, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до нього.

Посилається на те, що інспектором поліції не перевірено та не надано письмових доказів щодо технічних характеристик двигуна вказаної моделі електросамоката та взагалі не доведено, що він рухався як електросамокат.

Вказує, що на відеозаписах чітко видно, що вказаний електросамокат несправний, не горять задні габаритні вогні. Крім того, матеріали справи не містять доказу того, що несправний електросамокат це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, тому вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до нього, як до водія несправного електросамокату.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що газоаналізатор Drager Аlcotest 6810 (cвідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007) на момент проведення освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був у переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Аlcotest» виробництва Drager Safety AG&Co, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів.

Вказує, що свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 згідно з наказом МОЗ України від 10.02.2010 року №95 приладу «Drager Аlcotest 6810» закінчилося ще 10.02.2015 року і після того не продовжувалося.

Посилається на те, що наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не вносить жодної ясності у питання законності використання вказаного газоаналізатора поліцейськими, оскільки як і на чекові алкотестера, так і на вказаній копії відсутні дані про індивідуальний порядковий номер приладу, а зазначено лише номер серії - АRCD-0515.

Зазначає, що в акті огляду на стан сп`яніння та в направлені не зазначено прилад за допомогою якого його освідували - цифри «6810» інспектори поліції не вказували у цих документах.

Зауважує, що на відеозаписах видно, що ніхто з поліцейських не роз`яснив йому право на оскарження результатів тестування, зроблених на місці зупинки.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Косюк Р.М. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 поважних причин неявки не повідомив.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Косюк Р.М. надіслав заяву, в якій він просить відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату через зайнятість в іншому судовому засіданні в Красилівському районному суді Хмельницької області.

Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла в провадження Хмельницького апеляційного суду 15 серпня 2025 року та призначалася до розгляду 28.08.2025 на 09.00 год., 11.09.2025 на 09.30 год., 29.09.2025 на 09.30 год., 28.10.2025 на 09.30 год., 11.11.2025 на 09.30 год., 13.11.2025 на 09.30 год., на всі судові засідання ОСОБА_1 та його захисник Косюк Р.М. були вчасно повідомлені про місце, день та час розгляду апеляційної скарги, захисник не являвся та надсилав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату: 28.08.2025 року у зв`язку з відсутністю відповідей на адвокатський запит (а/с 28), 11.09.2025 року у зв`язку з відсутністю відповідей на адвокатський запит (а/с 34), 29.09.2025 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_2 (а/с 37), 28.10.2025 року у зв`язку з його участю у невідкладних слідчих діях (а/с 41), 11.11.2025 року у зв`язку із неявкою захисника за сімейними обставинами за клопотанням ОСОБА_1 (а/с 45), 13.11.2025 року у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а/с 48), при цьому на підтвердження зайнятості в інших судових провадження захисником ОСОБА_2 та його перебуванні на лікарняному, жодних документів суду не надано.

За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування справи про адміністративне правопорушення на розгляді в суді апеляційної інстанції, а також численні відкладення судових засідань за ініціативою особи, яка подала апеляційну скаргу та його захисника, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, висловлену в його рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, а саме, у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги викладене, дотримуючись принципів законності і верховенства права та розумності строків під час здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за ініціативою апелянта та його захисника, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, повідомлених належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП за наведених обставин їх неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Косюка Р.М. про час та місце судового засідання, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме що використаний газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився його огляд не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, тому вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 16 липня 2025 року о 00.32 год. по вул. П. Мирного, 4 в м. Хмельницькому, виконуючи функції водія, керував двоколісним електросамокатом потужністю до 3кВт у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора алкотест «Drager», результат 0,41 проміле.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 392850 від 16 липня 2025 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», результат - 0,41 ‰ (а/с 4); результатом тестування на алкоголь від 16.07.2025 року, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», відповідно до якого рівень алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становить 0,41 ‰ (а/с 3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», показник 0,41 ‰ (а/с 9).

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала електричним колісним транспортним засобом - двоколісним електросамокатом потужністю до 3кВт у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за результатом пройденого на місці зупинку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав позитивний результат - 0,41 ‰.

На підставі цього ж відеозапису, доходжу висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1452/735), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок №1103), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція №1395).

Факт керування електросамокатом 16 липня 2025 року ОСОБА_1 не оскаржується, останній в апеляційній скарзі зазначає, що самокат, яким він керував не підпадає під ознаки транспортного засобу, оскільки він був несправним, не горіли задні габаритні вогні та за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, тому, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до нього.

Крім того, з доданого відеозапису з відео реєстратора вбачається, що автомобіль поліції рухається за ОСОБА_1 , який керує електросамокатом та рухається в попутному напрямку, при цьому після зупинки поліцейський робить зауваження ОСОБА_1 , що не горять габарити, він каже, що включав їх та жодного разу не спростовує факту керування ним електромамокатом, а також відсутні дані, що цей електросамокат був несправний.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що електросамокат, яким він керував не підпадав під ознаки саме транспортного засобу, є необґрунтованими.

Суддя суду першої інстанції у постанові навів обґрунтування на спростування цих доводів, з посиланням на Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023), яким визначено, що легкі електричні транспортні засоби є транспортними засобами, а також на Закон України «Про автомобільний транспорт» (закон в редакції Закону №3492-ІV від 23 лютого 2006 зі змінами), який містить аналогічні поняття легких електричних транспортних засобів, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відтак, з набуттям чинності Законом України від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023), керування легким електричним транспортним засобом (елетросамокатом) в стані алкогольного сп`яніння тягне відповідальність встановлену ст.130 КУпАП.

Поняття «транспортний засіб», яке визначене у п.1.10 Правил дорожнього руху України (затверджені Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами), не суперечить поняттям, визначеним у Законі України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023 року).

Правилами дорожнього руху розмежовано поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» (п.1.10 ПДР).

Згідно з ПДР «транспортний засіб» - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; «механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Останній термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З урахуванням того, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким «транспортним засобом», а не тільки «механічним транспортним засобом», ОСОБА_3 у даному випадку, підлягає притягненню до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

При цьому чинне законодавство не містить вказівки, що пристрій визнається транспортним засобом лише в разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія в особи, яка ним керує.

В цьому контексті апеляційний суд також приймає до уваги висновки, викладені у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за якими використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електросамокат, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п. 2.9а щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, навіть з урахуванням того, що такий обов`язок закріплений в розділі ІІ ПДР України, який регулює права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Газоаналізатори Drager Alcotest є засобами вимірювальної техніки медичного призначення та потребують внесення у Державний реєстр засобів вимірювальної техніки, а також регулярної повірки (калібрування). Використання «Газоаналізаторів Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують правильність результатів вимірювання.

Відповідно до п. 6 та п.3 розділу І та розділу ІІ Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з роз`ясненнями Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», виробництва компанії Drager Saftety AG aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року.

З долученого до матеріалів справи чек-тесту технічного приладу Drager Alcotest 6810, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 16.07.2025 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», останнє калібрування якого було проведено 20 травня 2025 року (а/с 3).

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, передбачено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 173310324, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № ARBL-0515, виробник Drager Safety Ag&Co. KgaA, Німеччина, яким був протестований ОСОБА_1 , 29 жовтня 2024 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 «Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки», свідоцтво чинне до 29 жовтня 2025 року (а/с 5).

Тобто, наступна обов`язкова повірка (калібрування) спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», повинна бути 29 жовтня 2026 року, а тому, на момент проведення огляду 16 липня 2025 року ОСОБА_1 на стан сп`яніння, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» відповідав пред`явленим до нього вимогам.

У ОСОБА_1 не виникло жодних вагань чи зауважень з приводу правильності функціонування газоаналізатора та використання працівниками поліції під час його огляду неналежного пристрою, оскільки з доданого відеозапису вбачається, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що погоджується з результатом, тобто він визнав результат огляду та той факт, що він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння керував електросамокатом.

Отже, зазначене вище дає підстави апеляційному суду стверджувати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду, тому відповідні доводи захисника не підтвердилися.

Доводи апеляційної скарги про те, що в акті огляду на стан сп`яніння та в направлені не зазначено прилад за допомогою якого його освідували - цифри «6810», не спростовують тієї обставини, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, не свідчать про порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння та не можуть бути підставами для скасування постанови судді і закриття провадження у справі.

Позиціюособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , викладену в апеляційній скарзі, про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, з врахуванням наведених вище доказів, слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

П останову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя