Справа № 33/812/492/25 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Паньков Д. А.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі:

головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю:

секретаря Повертайленко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника Дорова А. О. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 25 серпня 2025 року о 01 годині 22 хвилині у місті Первомайськ Миколаївської області по вулиці Нахімова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Шкода Октавіа», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол з відеофіксацією.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Доров А. О. просить постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки справа розглянута без участі ОСОБА_1 або його захисника.

Зазначає про те, що суддею не взято до уваги відсутність у справі доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв біля будинку ОСОБА_1 , який, як водій, Правил дорожнього руху не порушував та алкогольних напоїв не вживав. Від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, але працівниками поліції він не був доставлений до лікарні. Сам запис події не є безперервним, а відсутність свідків унеможливлює підтвердження наявності відмови водія від проходження огляду. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом та не був доставлений до медичного закладу. Внаслідок цього належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у справі відсутні.

Посилаючись на вказане, апелянт вважав безпідставним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Справа розглянута в суді апеляційної інстанції за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника за їх належним повідомленням у відповідності до положень, передбачених статтею 294 КУпАП, та не під`єднанням захисника Дорова А. О. на відеоконференцзв`язок у залі судового засідання.

Перевіривши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Дорова А. О., викладені у змісті апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення на підставі усієї сукупності доказів, які не перерозподіляються на належні та неналежні, і наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

У протоколі про адміністративне правопорушення містяться дані про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто усі обставини, які стосуються події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за наявності яких протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий відеозапис події, який зроблений на відеореєстратор патрульного автомобіля та на нагрудну камеру поліцейських, та свідчить про його безперервність, оскільки зроблений двома засобами технічного відеозапису.

З відеозаписів події вбачається, що поліцейські спочатку їдуть автомобілем «Шкода Октавіа», який рухається по вулиці Нахімова та зупиняється біля будинку, після чого з водійського сидіння виходить водій ОСОБА_1 . На зауваження поліцейського про технічний стан автомобіля, ОСОБА_1 впевнюється у непрацюючому стані правого заднього габариту транспортного засобу, яким він керував, та сперечається з поліцейським, зокрема щодо технічного стану автомобіля та пересування в комендантську годину, і врешті-решт каже, що не їхав, а стояв біля будинку. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється від його проходження на місці зупинки та спочатку погоджується проїхати до медичного закладу, але коли поліцейські кажуть «поїхали» та йдуть до патрульного автомобіля, ОСОБА_1 йде у іншому напрямку до двору будинку, де ховається за огородженням та іншими членами родини. На неодноразові роз`яснення поліцейських про наслідки такої поведінки, яка ними розцінюється, як відмова, та його права, водій ОСОБА_1 не демонструє поведінки, яка свідчить про бажання водія виконати законні вимоги про проходження огляду. Наслідком чого стає складення відносно ОСОБА_1 відповідного протоколу (а.с.8).

Тобто дії особи, зафіксовані на відеозаписі не можна розцінити, як добросовісні, внаслідок чого за цим принципом вони не можуть трактуватися на користь цієї же особи.

За такого, усі наведені обставини події, які зафіксовані на відеозаписі, свідчать про ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, що мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, які зафіксовані не лише у протоколі та доданих до нього направленнях для проведення огляду, а є явними, навіть, під час фіксації події за допомогою відеозапису.

Ці обставини ретельним чином досліджені у суді першої інстанції та ним надана належна оцінка при ухваленні постанови.

Тому посилання захисника на відсутність у справі будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та бажання пройти огляд у медичному закладі не заслуговують на увагу.

Ці докази у сукупності належним чином досліджені та оцінені суддею суду першої інстанції, в тому числі у відповідності до визначення стандарту доказування «поза розумним сумнівом», коли вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою усієї сукупності доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І та положеннями розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких записів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку не згоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки і спочатку погодився пройти його у медичному закладі, але своєю поведінкою не лише перешкоджав провести таку процедуру, так як сховався на подвір`ї, а не сів у патрульний автомобіль для поїздки до медичного закладу та після попередження поліцейського стосовно кваліфікації таких дій, як відмови від проходження огляду, не здійснив реальних, на відміну від словесних дій, з метою його проходження. Внаслідок чого така поведінка особи правильно кваліфікована поліцейськими, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

При тому мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають.

Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП.

Така відмова, за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

Тобто, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Посилання захисника на обов`язковість фіксації події в присутності двох свідків не є слушними, оскільки подія зафіксована за допомогою технічних засобів відеозапису відповідно до вище наведених норм права, а посилання адвоката на пункти Інструкції №1452/735, до яких вже внесені зміни, свідчать про використання захисником норм права, які на час події не є чинними.

Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів які свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а дії працівника поліції, який запропонував пройти такий огляд відповідали вимогам пунктів 1.2-1.3, 1.6-1.7, розділу ІІ зазначеної вище Інструкції.

Твердження захисника про порушення порядку відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом суперечить відеозапису події, де поліцейські пояснюють водію, що він відсторонений від керування, а автомобіль залишається стояти на місці, де його припаркував ОСОБА_1 (а.с.8).

Доводи про порушення прав ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про рух справи, ознайомився з її матеріалами та двічі отримав повідомлення про дати та час її слухання (а.с.11-18).

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено водію ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дорова А. О. залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова