П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Іванцьо В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як фізична особа підприємець, за ст.185 КУпАП,-

встановив:

10.11.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №695270 від 25.10.2025 вбачається, що 25.10.2025 о 12:27 год на мийці «ВІП ВОШ», що знаходиться за адресою: Ужгород, вул. Баб`яка, ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, на вимогу працівника поліції надати документи почав нецензурно висловлюватись в бік працівника РТЦК та СП та працівника поліції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

В судовому засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Захисник Іванцьо В.М. пояснив, що 25.10.2025 близько 12:00 ОСОБА_1 приїхав на автомийку в м. Ужгород. До нього підійшов працівник РТЦК та СП і попросив надати військово-облікові документи. ОСОБА_1 пред`явив їх у розгорнутому вигляді. Згодом поліція відмовила йому у виїзді, посилаючись на орієнтування щодо можливого підроблення номера кузова, що після огляду не підтвердилося. ОСОБА_1 висловлював обурення, однак на вимоги реагував, документи надавав, опору не чинив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єкт правопорушення - це деліктоздатна фізична, яка вчинила правопорушення та відповідає вимогам до суб`єкта правопорушення, встановленим КУпАП для конкретного адміністративного правопорушення (вік, перебування на певній посаді, керування транспортним засобом тощо).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це психічна сфера діяльності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння. Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до настання його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Ураховуючи положення статей 7, 9, 245, 251, 280 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Водночас важливим є дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності, установленого КУпАП.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

З фабули протоколу серії ВАД №695270 від 25.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 25.10.2025 о 12:27 год., перебуваючи в громадському місці на мийці «ВІП ВОШ», що знаходиться за адресою: Ужгород, вул. Баб`яка, на вимогу працівника поліції надати документи почав нецензурно висловлюватись в бік працівника РТЦК та СП та працівника поліції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Установлення злісності непокори, законності розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків є обов`язковими ознаками вказаного вище адміністративного правопорушення.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 N8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Разом із тим, наведені в протоколі обставини не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Із фабули протоколу убачається лише те, що на вимогу поліцейського надати документи ОСОБА_1 почав нецензурно висловлюватися. Проте у протоколі не зазначено, що особа відмовилася виконати вимогу чи вчинила будь-які дії, які б свідчили про умисне або демонстративне невиконання розпорядження працівника поліції.

Сам факт використання нецензурних висловлювань не може свідчити про злісну непокору, оскільки диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність саме за відмову або ухилення від виконання вимоги працівника поліції. Емоційна або некоректна поведінка, хоч і є неправильною, не може кваліфікуватися за ст. 185 КУпАП у разі, якщо вимогу фактично виконано.

У матеріалах справи відсутні докази того, що працівник поліції повторно звертався до ОСОБА_1 із вимогою надати документи, роз`яснював наслідки невиконання чи фіксував відмову особи підкоритися такій вимозі. Не доведено також, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії, спрямовані на перешкоджання виконанню працівником поліції його службових обов`язків.

Таким чином, описані у протоколі формулювання є загальними, не містять ознак злісності та не свідчать про невиконання законної вимоги. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутня, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.251-252,283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ГОЛЯНА