Провадження № 3/638/5783/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря Поддубкіної А.В., захисника Курила С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Служби безпеки України у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Бурлук Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 36 від 02.10.2025, 15.09.2025р. (вх. N? 26/63240ск) до Управління СБ України в Харківській області з Військово-юридичного інституту Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого (далі - ВЮІ НЮАУ ім. Я. Мудрого), надійшли матеріали щодо скасування допуску до державної таємниці особам за переліком, у зв?язку з відсутністю у громадян подальшої потреби в діяльності, пов?язаної з державною таємницею. Зазначені матеріали щодо скасування допуску до державної таємниці надійшли з порушенням вимог щодо забезпечення охорони державної таємниці під час переоформлення допуску до державної таємниці - в частині додержання строків, визначених Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 N? 939 (далі - Порядок № 939).

Так, відповідно до абз. 2 п. 77 Порядку № 939, за відсутності у громадянина подальшої потреби в діяльності, пов?язаної з державною таємницею, до органу СБУ, за місцем провадження громадянином такої діяльності, протягом п?яти робочих днів після закінчення шести місяців з дня припинення доступу до секретної інформації РСО надсилаються документи, передбачені п. 80 цього Порядку, для скасування такого допуску до державної таємниці.

Доступ до державної таємниці особам за переліком припинений Наказом ВЮІ НЮАУ ім. Я. Мудрого у березні 2022 року.

02.10.2025, в ході вивчення матеріалів встановлено, що зазначені порушення норм діючого законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час переоформлення допуску до державної таємниці допущені з боку начальника РСО - помічника начальника ВЮІ НЮАУ ім. Я. Мудрого майора ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території ВЮІ НЮАУ ім. Я. Мудрого, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 4, підготовив супровідний лист (вих. № 75/4-20250ск) щодо направлення до Управління СБ України облікових карток (за Формою згідно додатка 6) № 93 від 07.08.2024р., № 92 від 07.08.2024р., № 91 від 07.08.2024р., № 90 від 07.08.2024р., № 73 від 07.08.2024р., № 71 від 07.08.2024р., № 70 від 07.08.2024р., № 68 від 07.08.2024р., № 69 від 07.08.2024р., № 67 від 07.08.2024р., № 72 від 07.08.2024р., № 75 від 07.08.2024р., № 76 від 07.08.2024, № 77 від 07.08.2024, № 87 від 07.08.2024, № 89 від 07.08.2024р., № 5 від 07.08.2024р., № 65 від 07.08.2024р., № 86 від 07.08.2024р., № 79 від 07.08.2024р., № 80 від 07.08.2024р., № 81 від 07.08.2024р., № 82 від 07.08.2024р., № 83 від 07.08.2024р. для скасування зазначеним громадянам допуску до державної таємниці із порушенням строків, визначених у абз. 2 п. 77 Порядку № 939.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», одним з основних завдань РСО є здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 77 Порядку № 939, контроль та відповідальність за надсиланням до органу СБУ документів, необхідних для скасування громадянину допуску до державної таємниці, у визначені цим Порядком строки покладається на керівника РСО підприємства, установи, організації.

В порушення вищезазначених вимог норм діючого законодавства, начальником РСО - помічником начальника ВЮІ НЮАУ ім. Я. Мудрого майором ОСОБА_1 , в період з 30.04.2025р. по 04.09.2025р. (після призначення 29.04.2025р. на зазначену посаду), не направлено на адресу Управління СБ України в Харківській області документи, передбачені п. 80 Порядку № 939, для скасування допуску до державної таємниці особам за переліком.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Захисник Курило С.Л. у судовому засіданні вважав вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення недоведеною. Зазначив, що зі змісту протоколу є незрозумілим, у чому саме обвинувачується його підзахисний, які саме дії або бездіяльність ним допущена, що свідчить про порушення права особи на захист. Також вказав, що ОСОБА_1 не є начальником РСО, як це вказано у протоколі, адже обіймає посаду помічника начальника інституту начальника служби охорони державної таємниці ВЮІ НЮАУ ім. Я.Мудрого. На думку захисника, матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення. До справи не долучено супровідні листи про начебто направлення ним повідомлень про скасування допуску до державної таємниці із порушенням встановлених строків, також не долучено копії наказів про звільнення осіб, щодо яких припинено допуск до держтаємниці, відсутні докази, що підтверджують отримання СБ України документів у певну дату. Наголосив, що обов`язок щодо збирання доказів у справі покладено на особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку з відсутністю доказів вчинення правопорушення, просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, захисник вважав можливим розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 вказаного кодексу, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП настає у разі вчинення порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу долучено наступні докази:

-Витяг з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939. Відповідно до абз. 2 п. 77 вказаного Порядку, за відсутності у громадянина подальшої потреби в діяльності, пов?язаної з державною таємницею, до органу СБУ, за місцем провадження громадянином такої діяльності, протягом п?яти робочих днів після закінчення шести місяців з дня припинення доступу до секретної інформації РСО надсилаються документи, передбачені п. 80 цього Порядку, для скасування такого допуску до державної таємниці. Відповідно до абз. 3 п. 77 Порядку, контроль та відповідальність за надсиланням до органу СБУ документів, необхідних для скасування громадянину допуску до державної таємниці, у визначені цим Порядком строки покладається на керівника РСО підприємства, установи, організації;

-Витяг з наказу директора Департаменту кадрової політики МО України № 132 від 07.04.2025, згідно якого майора ОСОБА_1 призначено на посаду помічника начальника інституту начальника служби охорони державної таємниці ВЮІ НЮАУ ім. Я.Мудрого;

-довідку № 5 від 01.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 наказом УСБ України в Харківській області від 29.05.2025 надано допуск до державної таємниці;

-функціональні обов`язки помічника начальника інституту начальника служби охорони державної таємниці ВЮІ НЮАУ ім. Я.Мудрого;

-письмові пояснення майора ОСОБА_1 від 02.10.2025, у яких він відмовився від надання пояснень згідно положень ст. 63 Конституції України.

Вказані докази підтверджують перебування ОСОБА_1 на посаді помічника начальника інституту начальника служби охорони державної таємниці ВЮІ НЮАУ ім. Я.Мудрого; наявність у нього допуску до державної таємниці; покладення на нього обов`язків із здійснення забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, контролю забезпечення охорони державної таємниці.

При цьому, доказуванню у даній справі підлягає саме порушення законодавства про державну таємницю, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаних порушень до матеріалів справи не долучено жодного доказу.

З цього приводу обгрунтованою є позиція захисника, який зазначив, що у разі вчинення особою такого правопорушення, її винуватість могла бути підтверджена супровідними листами про направлення повідомлень про скасування допуску до державної таємниці із порушенням встановлених строків, наказами про звільнення осіб, щодо яких припинено допуск до держтаємниці, журналами реєстрації отримання СБ України документів у певну дату.

Проте, будь-яких доказів, що підтверджують викладені у протоколі обставини, а саме те, що 05.09.2025 ОСОБА_1 підготовив супровідний лист щодо направлення до Управління СБ України облікових карток (за Формою згідно додатка 6) для скасування особам допуску до державної таємниці із порушенням строків, визначених у абз. 2 п. 77 Порядку № 939, до матеріалів справи не долучено.

Разом з тим, відповідно до п. 1, 10 розділу 2 Інструкції

про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Центрального управління Служби безпеки України № 173 від 22.03.2017, у випадку виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення уповноважені посадові особи складають протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) із зазначенням у ньому відомостей відповідно до частини першої статті 256 КУпАП та збирають докази (стаття 251 КУпАП).

До примірника протоколу про адміністративне правопорушення, що надсилається до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді), органів Державної прикордонної служби України або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, додаються інші документи про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, рішення про заборону в`їзду, а також інші матеріали, необхідні для вирішення справи).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінки наявності вини особи, виходячи з критерію доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини») та підхід до стандартів доказування, яке має випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»), суд констатує відсутність у матеріалах справи достатніх доказів для встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вказує наступне.

У постанові від 26.04.2018 по справі № 338/1/17 Верховним Судом зроблено висновок, згідно із яким саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів у справі, не може бути беззаперечним доказом вини, адже у протоколі викладаються фактичні обставини вчинення правопорушення, які повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На пропозицію суду захисник не заявив будь-яких клопотань, у тому числі щодо витребування судом певних доказів.

При цьому, суд не може самостійно перебирати на себе функцію обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.212-2 КУпАП, не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо інших доводів сторони захисту, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з наведеним та встановленням судом відсутності доказів, а отже недоведення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд не надає окремої оцінки іншим доводам щодо порушень, які, на думку сторони захисту, мали місце при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В. Невеніцин