№ 3/183/4963/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 , стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця, старшого майстра ремонтної майстерні озброєння ремонтного взводу радіотехнічних і радіолокаційних станцій, пунктів управління військової частини НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 листопада 2025 року приблизно о 20 годині 00 хвилин солдат військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що алкогольні напої він дійсно вживав, проте заперечив, що це було під час виконання обов`язків військової служби, він був після наряду та в нього був вільний час.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт адміністративного правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що він 12.11.2025 у вільний свій час від служби, ввечері, вжив спиртні напої; результату тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 00206 технічного засобу «Алкофор 507» від 12.11.2025 (результат 1,39 % проміле); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого 12.11.2025 солдат ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 507, результат огляду 1,39 % проміле; письмових пояснень військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 12.11.2025 солдат ОСОБА_1 перебував у військовій частині НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого останнього було направлено на освідчення, результат огляду 1,39 % проміле; копії військового квитка ОСОБА_1 .

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює критично, оскільки його твердження про те, що він вживав алкогольні напої у вільний від несення служби час, ґрунтуються виключно на поясненнях самого ОСОБА_1 . Вказані доводи свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду не знайшли, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, натомість повністю спростовані дослідженими судом матеріалами справи. Об`єктивних даних ставити під сумнів достовірність доказів у суду не має.

Отже, така позиція ОСОБА_1 , на переконання суду, спрямована на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення матеріалами справи не містять.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий