Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/316/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 15.12.2024 року о 02 год 42 хв у м Житомирі, по вул Селецька, 27, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що відеозаписом не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом, що на його думку, виключає притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначив, що працівники поліції не проінформували його про причину зупинки, а матеріали справи не містять доказів порушення ним ПДР, що підтверджує відсутність руху (керування) ним транспортним засобом. Окрім того, звернув увагу, що працівники поліції не представились, не попередили його про початок відеофіксації, не відсторонили від керування транспортним засобом, а права роз`яснили вже після складення адміністративних матеріалів, чим порушили його право на правову допомогу. Зауважив, що наявний в матеріалах справи відеозапис є небезперервним. Наголосив на допущених працівниками поліції порушеннях під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів. Вважає, що зібрані уповноваженими особами докази є недопустимими, а тому у суду були відсутні підстави для його притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В апеляційній скарзі послався на судову практику Верховного Суду у подібних справах .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 15.12.2024, серії ЕПР1 № 196783 вбачається, що ОСОБА_1 , 15.12.2024 року о 02 год 42 хв у м Житомирі, по вул Селецька, 27 керував транспортним засобом ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя шкірного покриву, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с.2).

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться у: вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 196783 від 15.12.2024 (а.с.1-2); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «ОМСУ ЖОР» від 15.12.2024 (а.с.3); рапортом працівника поліції (а.с.4); наявному в матеріалах справи відеозаписом (а.с.5).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дослідив всі докази у справі, проаналізував їх і надав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному у матеріалах справи відеозаписі із нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом, зупинка якого відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години, про що водія було проінформовано. У працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на виявлені у нього та повідомлені йому ознаки, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення. На неодноразові пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Окрім, того, під час спілкування з працівниками поліції, водій зізнався, що пару годин тому вживав наркотичні засоби. ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким водій ознайомився та підписав без будь-яких зауважень. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів, працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, є безперервним, фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події. Посилання ОСОБА_1 на не попередження його працівниками поліції про відеозйомку не спростовує достовірність зафіксованих обставин події та не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим доказом у справі, а огляду на стан сп`яніння - недійсним.

Наявність чи відсутність в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду не виключає винуватості ОСОБА_1 , оскільки він відмовився від такого огляду.

Судові рішення, на які посилався ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, у інших справах щодо інших осіб не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Надані ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції копії медичних та інших документів не мають правового значення для вирішення даної справи та не можуть бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Санкція статті 130 ч.1 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості призначити будь-яке інше адміністративне стягнення в залежності від особи порушника, стану його здоров`я чи роду занять.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Галацевич