Провадження № 3/344/5640/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Руденко Д.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , машиніста екскаватора військової частини НОМЕР_1 , солдата, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВІ № 186 від 08.10.2025 року, 07.10.2025 року о 16 год 30 хв солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, був виявлений на території військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , командиром 3 роти охорони військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 із ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), внаслідок чого, направлений на медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння до КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради». Перебування в стані сп`яніння підтверджується довідкою про відмову № 286 від 08.10.2025 року виданою КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР». Таким чином, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, на посаді машиніста екскаватора в/ч НОМЕР_1 перебував на території військової частини у стані сп`яніння в умовах особливого періоду, порушив свої статутні обов`язки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судової повістки за відомою суду адресою. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань щодо відкладення розгляду справи та реалізації прав до суду не подано. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Оскільки ОСОБА_1 повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні законом повністю покладено на ОСОБА_1 .

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу доцільно розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень, зазначених у статтях 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України»).

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Таким чином, обвинувачення повинно бути чітким, конкретним та зрозумілим, однак при вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАп, уповноважена посадова особа ВСП зазначених вимог закону не врахувала, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановила, зібраним у справі доказам належної оцінки не надала.

Так, до протоколу серії ЛВІ № 186 про військове адміністративне правопорушення від 08.10.2025 року долучено копію довідки № 286 від 08.10.2025 року виданої заступником медичного директора КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», де зазначено, що ОСОБА_1 07.10.2025 року під час медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від огляду відмовився.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та об`єктивні докази, які б підтверджували факт перебування солдата ОСОБА_1 у стані сп`яніння, а надана довідка, навпаки, свідчить виключно про відмову від огляду.

Таким чином, висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим, а кваліфікація дій за ч.3 ст.172-20 КУпАП, зокрема перебування на території військової частини у стані сп`яніння - такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП України питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Законом не передбачено право суду змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, встановлює, що при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, наявний в матеріалах справи протокол про військове адміністративне правопорушення серії ЛВІ № 186 від 08.10.2025 року не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, складений всупереч вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП, зокрема, не відповідає дійсним обставинам справи, не в повній мірі розкрито суть правопорушення, не долучено належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складений протокол, та, даючи оцінку фактичним даним, наявним у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 247, 283- 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дмитро РУДЕНКО