ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю потерпілого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446136 від 07 вересня 2025 року, ОСОБА_2 27 січня 2025 року о 21 годині 50 хвилин керуючи автомобілем Мітсубіші, реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Конструктивна та вул. Київська в місті Дніпро, рухався в населеному пункті зі швидкістю більше 50 кілометрів на годину та за наявності двох смуг для руху в одному напрямку виїхав на зустрічний бік проїжджої частини, порушив вимоги п. 11.4 ПДР України, своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем Хюндай, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

В апеляційній потерпілий ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та наслідками ДТП.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу руху, порушивши п.11 4 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем потерпілого, який стояв на місці. Таким чином об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП наявна.

Суд не врахував пояснення ОСОБА_2 про рух зі швидкістю близько 90 км/год у межах населеного пункту, що є порушенням п. 12.4 ПДР, перевищення швидкості перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Вказує, що суд необґрунтовано прийняв до уваги лише пояснення правопорушника, відкинувши пояснення потерпілого без аналізу їх достатності. Пояснення ОСОБА_1 , відеозаписи обох сторін та фотоматеріали підтверджують, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на місці, а ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу (порушення п. 11.4 ПДР України), де відбулось зіткнення.

Проте суд не врахував ці докази в їх сукупності, не оцінив схему місця ДТП, відеозаписи з місця події, показання потерпілого, не призначив експертизу попри наявність суперечностей, що є порушенням принципів повноти і об`єктивності дослідження доказів, закріплених у ст. 252 КУпАП та ст. 72 КАС України.

Постанова суду не містить мотивів, чому перевищення швидкості, виїзд на зустрічну смугу та зіткнення не визнані складом правопорушення.

Враховуючи наведене, апелянт просить скасувати постанову Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.10.2025 та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду потерпілий ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову, який ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього відповідне стягнення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Апеляційний суд вважає можливим проведення апеляційного розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП.

Вислухавши пояснення потерпілого, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як убачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін адміністративного провадження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали адміністративної справи, з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинено 27 січня 2025 року та станом на день розгляду справи у суді першої інстанції 16 жовтня 2025 року спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

Натомість суд першої інстанції при розгляді справи 16 жовтня 2025 року не врахував вищевказані положення закону, вдався до дослідження доказів, їх оцінки та встановлення наявності/відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального права та є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 , скасування постанови судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16 жовтня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО