Номер провадження 3/175/8257/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Качаленко Є.В., розглянув матеріал, що надійшов з Відділення поліції №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАД №871102 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, за тими обставинами, що він 21.09.2025 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стала заява про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 , яка просить притягнути останнього до відповідальності за домашнє насильство.

Як встановлено з матеріалів справи згідно копії постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, відносно своєї матері ОСОБА_2 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, з відомостей з адмінпрактики поліції встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово протягом 2024-2025 років було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за дії, вчинені відносно його матері ОСОБА_2 .

Згідно ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, згідно ст.126-1 КК України кримінально караним є домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Однією із важливих ознак, яка характеризує об`єктивну сторону домашнього насильства і дозволяє відмежувати положення ст.126-1 КК України та ст. 173-2 КУпАП, є систематичність відповідних діянь.

Доктриною кримінального права визначено, що про систематичність йдеться у разі вчинення трьох і більше діянь.

Так, у постанові ККС ВС від 25 лютого 2021 року у справі № 583/3295/19 (провадження № 51 6189км20) міститься висновок про те, що закінченим домашнє насильство вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

У постанові ККС ВС від 28 лютого 2023 року у справі № 725/4683/20 (провадження № 51-6067км21) суд не погодився з підходом апеляційного суду, який зводився до того, що кримінальне провадження за статтею 126-1 КК може бути розпочате лише після того, як за попередні епізоди домашнього насильства особа була не менш ніж двічі притягнута до відповідальності за статтею 173-2 КУпАП.

Домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильства. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є частиною більш загального зразку поведінки.

Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів. Правові наслідки, які настали чи не настали для кривдника за цими окремими епізодами, а також час, коли такі наслідки настали, не є обставинами, які можуть впливати на доведеність цих епізодів.

Мета адміністративного покарання і інших адміністративних заходів держави полягає в негайному реагуванні на окремий випадок домашнього насильства, який сам по собі не становить кримінального правопорушення, з метою своєчасно та ефективно запобігти подальшій ескалації насильства та захистити жертву.

Домашнє насильство може доводитися будь-якими доказами, допустимими у кримінальному провадженні, і закон не містить вимоги доведення його спеціально визначеними засобами доказування. Серед іншого, суд може прийняти до уваги адміністративні протоколи поліції, обмежувальні приписи, рішення суду в справі про адміністративне правопорушення, які оцінюються ним у сукупності з іншими доказами, наданими сторонами.

Верховний Суд констатував, що апеляційний суд мав прийняти до уваги ті епізоди, за якими засуджений був притягнутий до адміністративної відповідальності, коли робив висновок про доведеність чи недоведеність систематичності домашнього насильства.

Таким чином можна констатувати, що для доведення ознаки систематичності необхідно брати до уваги й факти притягнення насильника до адміністративної відповідальності.

У постанові ККС ВС від 14 червня 2022 року у справі № 585/3184/20 (провадження № 51-5266км21) міститься висновок про те, що попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення протиправних дій щодо певної потерпілої особи чи осіб і настання конкретних наслідків, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадській організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Так, за правилом ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, встановлені судом обставини вимагають надати належну оцінку діям ОСОБА_1 щодо наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення слід закрити, а матеріали передати прокурору для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст.ст. 9, 253, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП - закрити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП передати до Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В.Качаленко