ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 610/2544/25 Головуючий 1 інстанції: Стригуненко В.М.
Провадження №: 33/818/1799/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при стажерові секретаря Гурі В.В., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Колєснікової О.М., з участю прокурора Кубаха М.А., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 08.09.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , директора ТОВ "Агросет", який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, а тому являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", усупереч вимогам ч. 1 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме 27.03.2025 року, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджувалися відповідними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 383 від 04.07.2025 року; витягом з Положення Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (з обслуговування Харківської області) щодо повноважень зазначеного Департаменту; рішенням Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області І сесії VІІІ скликання від 17.12.2020 року; Постановою Донецької селищної територіальної виборчої комісії Ізюмського району Харківської області від 30.11.2020 року; протоколом Донецької селищної територіальної виборчої комісії; постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 31.01.2022 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, правопорушник зазначає, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП розглядалась за відсутності апелянта, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Іншим доводом апелянт вказує, що його місце проживання знаходиться в с. П`ятигірське, Ізюмського р-н, що є такою територією, на якій ведуться бойові дії, відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 року. Зазначена обставина ускладнює своєчасне подання щорічної декларації через постійні обстріли та перебої зі світлом.

Також правопорушник стверджує, що національним законодавством не встановлено жодної заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за його вчинення, оскільки не встановив такої заборони у примітці до ст. 22 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомлениі про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції з`явилися правопорушник і його захисник, а також прокурор.

В судовому засіданні правопорушник і його захисник адвокат Колєснікова О.М. підтримували доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просили поновити строк на апеляційне оскарження, висловлювали незгоду з рішенням суду першої інстанції та просили його скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, і закрити провадження по справі.

Прокурор Кубах М.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги правопорушника та наполягав на тому, що постанова суду першої інстанції є цілком законною та скасуванню не підлягає.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України№ 1700-VII зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, зазначений обов`язок є поновленим.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , під час виконання обов`язків присяжного Зміївського районного суду Харківської області, будучи суб`єктом, на якого відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII) поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам пункту 2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 06 серпня 2024 року о 17:35 год., подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, вчинивши правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами апелянта з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притається до адміністративної відповідальності, є обов`язкової.

Як зазначено в ч. 2 ст. 250 КУпАП, при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

У матеріалах справи міститься довідка від 08.09.2025 року (а.с. 111), у якій зазначено, що розгляд справи у вказаний час судом першої інстанції проводився за відсутності сторін процесу, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не відбувалось. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вбачає в діях суду першої інстанції грубе порушення норм ч. 2 ст. 268 та ч. 2 ст. 250 КУпАП, оскільки у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, участь прокурора й особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Окрім цього, ознайомившись зі справою в повному обсязі та заслухавши позиції учасників процесу в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Однак, разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що вказане адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, спираючись на викладене, суд апеляційної інстанції прийняв рішення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваження, яке оголосити йому в судовому засіданні.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 08 вересня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу правопорушника, - задовольнити частково.

Прийняти нову постанову суду першої інстанції, якою визнати ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, враховуючи малозначність скоєного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням, яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило