Номер провадження: 33/813/1880/25
Головуючий у першій інстанції Шкуренков М. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №394500, 17.07.2025 о 13 годині 43 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 на регульованому перехресті між вул. Отамана Головатого та Миколи Плигуна в місті Одесі, здійснив виїзд на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» держномер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Миколи Плигуна. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.8.7.3.е. «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП.

Постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 10.09.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Оносовський Д.О. подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року, скасувати вказану постанову та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не викликався та участі не брав. Крім того, згідно змісту смс повідомлення надіслане судом, ОСОБА_1 викликався до суду на 04.09.2025. Про наявність постанови стало відомо лише 03.09.2025.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не в повному обсязі дослідив обставини ДТП, не отримав пояснення ОСОБА_1 , відеозапис ДТП та інші докази, що мають значення для повного і всебічного розгляду справи. Транспортний засіб «Volkswagen Crafter» державний номер НОМЕР_1 є автомобілем швидкої медичної допомоги та належить ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ», та цей транспортний засіб є спеціалізованим оперативним транспортним засобом, що має право використовувати спеціальні звукові та світлові сигнальні пристрої синього кольору. У момент ДТП водій «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 здійснював госпіталізацію пацієнта. ОСОБА_1 , виконуючи ПДР щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, рухався із ввімкненим звуковим сигналом, під`їжджаючи до перехрестя, зменшив швидкість руху, додатково використовував низький звуковий сигнал, що «гарчить» («крякалка»), пропустив пішоходів і обережно виїхав на перехрестя, а сама ДТП сталась через необережність або самовпевненість водія «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 , яка не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечну швидкість, через що не надала перевагу в русі транспортному засобу із ввімкненими спеціальними світовими та звуковими сигналами, що є порушенням п. 3.2 ПДР, і через що сталось зіткнення транспортних засобів. Крім того, неможливим є застосування до ОСОБА_1 порушення п. 8.7.4 ПДР, оскільки вказаний пункт регулює порядок проїзду реверсивною полосою, якої на перехресті вул. Отамана Головатого та Миколи Плигуна немає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 . Оносовський Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги, вважав постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження - закриттю. В судове засідання призначене на 10.11.2025 не з`явився, повідомлений належним чином.

ОСОБА_2 , її адвокат Бондарчук М.М. в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що про розгляд справи в суді першої інстанції належним чином не повідомлявся. Крім, того відповідно до надісланого судом смс-повідомлення ОСОБА_1 було запрошено в судове засідання призначене на 04.09.2025. Про оскаржувану постанову апелянту стало відомо 03.09.2025.

Перевіривши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», ОСОБА_1 на його номер телефону було надіслано судову повістку про виклик до суду на 04.09.2025 09:50 год. (а.с. 8)

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, остання була постановлена судом 04.08.2025.

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні її мотивувальної частини, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суд вважав встановленим, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до пошкодження транспортних засобів, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Пунктом 8.7.3 е ПДР України передбачено, що червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Факт проїзду ОСОБА_1 на червоний сигнал світлофору не заперечується та підтверджений доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №394500 від 17.07.2025 з якого вбачається, що 17.07.2025 о 13 годині 43 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 на регульованому перехресті між вул. Отамана Головатого та Миколи Плигуна в місті Одесі, здійснив виїзд на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» держномер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Миколи Плигуна. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.8.7.3.е. «Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП.

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №114953 від 17.07.2025 з якого вбачається, що 17.07.2025 о 13:43 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» держномер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Миколи Плигуна, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, по вул. Отамана Головатого, внаслідок чого відбулось зіткнення на перехресті. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 3.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- схему місця ДТП, на якій відображено положення транспортних засобів на час приїзду співробітників поліції, яка підписана всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди, без зауважень;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 про те, що він, працюючи в Медичний дім Odrex, 17.07.2025 виконував виклик госпіталізованого в Медичний дім Odrex, рухався із проблисковими маячками і звуковим сигналом, не перевищуючи швидкість;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 по те, що вона 17.07.2025 рухаючись по вул. Миколи Плигуна, на перехресті вулиці Отамана Головатого на зелений сигнал світлофора, здійснила зіткнення з автомобілем швидкої допомоги «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 , який рухався без звукових спецсигналів.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує, що транспортний засіб «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 належить ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» та 17.07.2025 транспортним засобом «Volkswagen Crafter» з д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 здійснювалася госпіталізація пацієнта, що підтверджується копією карти виїзду медичної допомоги № 3827.2025 від 17.07.2025.

Також апелянтом було долучено до матеріалів справи відеозаписи події 17.07.2025, з якої вбачається, що автомобіль швидкої допомоги «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 , рухаючись в бік перехрестя Отамана Головатого кут вул. Миколи Плигуна, із ввімкненим світловими та звуковими сигналами в крайній правій смузі вул. Отамана Головатого, виїхав на червоний сигнал світлофору на перехресті Отамана Головатого кут вул. Миколи Плигуна. Водій ОСОБА_2 , рухалась на автомобілі «Mitsubishi Outlander» держномер НОМЕР_2 по вул. вул. Миколи Плигуна на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого відбулося зіткнення із транспортним «Volkswagen Crafter» держномер НОМЕР_1 .

Згідно п.п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Відповідно до пункту 8.7. ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пунктом 8.7.3 а ПДР України передбачено, що зелений сигнал світлофора дозволяє рух.

Пунктом 8.7.3 е ПДР України передбачено, що червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За положеннями п.3.1. ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до п.3.2. ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Згідно з п.3.1 ПДР під безпекою дорожнього руху необхідно розуміти такий рівень безпеки, який дозволяє водіям інших транспортних засобів виконати вимоги п.3.2 ПДР щодо надання дороги і забезпечення безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

Спеціальні світлові сигнальні пристрої на оперативних транспортних засобах вмикаються у разі виконання водіями таких транспортних засобів невідкладних службових завдань, у результаті яких можуть виникнути ситуації, що вимагають відхилення від вимог розмітки, знаків або правил проїзду перехресть, у таких ситуаціях водії оперативних транспортних засобів зобов`язані переконатися в безпечності виконуваного ними маневру.

Зміст наданих відеозаписів у сукупності з іншими письмовими доказами не надає підстав для висновку про те, що рухаючись на красний сигнал світлофора навіть за умов увімкнення проблискового маячка і спеціального звукового сигналу, водій ОСОБА_1 в повній мірі переконавсяв забезпеченні безпеки дорожнього руху.

Відеозаписом з відеореєстраторів учасників дорожньо-транспортної пригоди, підтверджено, що ОСОБА_1 здійснюючи рух по вул.Отамана Головатого із увімкненим світловим і звуковим сигналами, при виїзді на перехрестя з вулицею Миколи Плигуна, зайняв крайню праву смугу, та продовжував рух, не збавляючи швидкості перед проїздом на перехресті на заборонений сигнал світлофору, в результаті чого, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась на дозволений сигнал світлофору, здійснив зіткнення в бік задньої частини транспортного засобу.

Підпунктом 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За визначенням ПДР небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Також заслуговують на увагу доводи водія ОСОБА_2 щодо обмеження видимості з лівого боку в напрямку руху ОСОБА_2 , через наявність кам`яного паркану та зелених насаджень, а також руху пішоходів по пішохідній доріжці по вулиці Отамана Головатого в напрямку руху автомобіля Чайковської Л.В. по вулиці Миколи Плагуна.

Отже, водій ОСОБА_1 керуючи оперативним автомобілем швидкої невідкладної допомоги із увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом мав право здійснити проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, однак з урахуванням рівня безпеки.

Доказів того, що у водія ОСОБА_1 була відсутня можливість переконатися в безпечності маневру не надані, відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,оскільки останній не пересвідчився в безпеці проїзду оперативного транспортного засобу на забороняючий сигнал світлофору, внаслідок чого сталася ДТП.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно ж вимог п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Разом з тим слід погодитися з доводами апеляційної скарги про помилковість посилання судом першої інстанції про порушення ОСОБА_1 пункту 8.7.4 ПДР України.

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 8.7.3.е. ПДР, проте судом помилково зазначено про порушення ним п.8.7.4 ПДР.

Враховуючи встановлення того, що ОСОБА_1 порушені вимоги п. 8.7.3.е. ПДР, що підтверджене належними та допустимими доказами, тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні в її мотивувальній частині.

Апеляційним судом під час розгляду справи не встановлено обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За встановлених обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, при цьому постанову суду першої інстанції слід змінити та викласти її в редакції цієї постанови із залишенням постанови без змін в іншій частині.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2025 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова