ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року суддя Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Іванцової Н.К.,

За участю секретаря судового засідання Бацули К.О.,

Захисника (в режимі відеоконференції) Ювченка А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

ОСОБА_1 14.09.2025 року о 21 год. 05 хв. в м. Херсон, вул. Покришева, 57,керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також від продуття алкотестеру Драгер відмовився. Подія фіксувалась на бодікамери: 476921; 474476; 471634. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

27.10.2025 року на адресу суду від захисника Ювченка А.В. надійшло клопотання про закриття провадження. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вважає протокол складено неправомірно, транспортним засобом у час зазначений у протоколі не керував, Правил дорожнього руху не порушував, ознак алкогольного сп`яніння у нього працівники поліції не виявляли та не фіксували, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не роз`яснювали. Вказав, що матеріалами провадження не підтверджується зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з відеозапису з боді-камери інспектора/інспекторів, неможливо встановити порушення будь-яких правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 , як і неможливо встановити факт керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 . Зазначив про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про недопустимість відеозапису як доказу та порушення права ОСОБА_1 на захист. Вказав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт не можуть бути доказами. Просив закрити провадження за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник Ювченко А.В. в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження. Зазначив, що відеозапис не містить моменту та причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Пояснив, що його підзахисний не керував транспортним засобом, а від огляду відмовився, оскільки був пішоходом, відповідно підстав у працівників поліції для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не було. Просив закрити провадження за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №701990 від 14.09.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п.2.5 ПДР України;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

-рапорт;

-відеозапис;

-довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 29.05.2025 року.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та пояснення ОСОБА_1 про перебування у цей час за місцем мешкання, не узгоджуються з поясненнями наданими на відеозаписі долученому до матеріалів справи, оскільки на відеозаписі ОСОБА_1 на питання працівника поліції: «Чому не виконуєте вимогу про зупинку?», зазначає: «Не було видно, темно» та пояснює працівникам поліції: «Я коли їхав було видно проблискові маячки, але коли проїжджав повз вас, їх не було видно, вони ввімкнулись і вимкнулись». Крім того, на протязі всього спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що керував транспортним засобом.

Відсутність підстав, визначених законом, для зупинки транспортного засобу, на що посилається захисник у клопотанні про закриття провадження у справі, спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер, з якого вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення останнім комендантської години, невиконання вимоги про зупинку на вимогу працівника поліції та видимий факт ДТП, про що останньому було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції.

Щодо заперечень захисника про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , не вручення останньому акту огляду та не роз`яснення йому процесуальних прав.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, з відеозапису долученого працівниками поліції до матеріалів справи вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти алкотестер Драгер на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а отже твердження захисника Ювченка А.В., про те, що ОСОБА_1 не був вручений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть бути розцінені судом, як істотне порушення порядку проведення медичного огляду, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду у закладі охорони здоров`я, а тому відсутність такого акту не має будь-яких правових наслідків.

Відповідно до п.п. 2,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

З долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 зазначено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на те, що при складанні адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, Конституцією України спростовуються відеозаписом, на якому працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальні права, на питання працівника поліції «Чи зрозумілі права?», ОСОБА_1 відповів: «Так». Будь-яких зауважень з цього приводу особа на місці події не висловила.

Суд враховує, що у межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував право користуватися послугами адвоката, а тому, сама по собі, зазначена адвокатом обставина, на переконання суду, не завадила ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.

Стосовно доводів захисника щодо недопустимості у якості доказу відеозапису.

Суд зазначає, що не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання захисника на неналежність доказу відеозйомки, оскільки, хоча відеозапис дійсно не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До того ж, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Оцінюючи долучений відеозапис на предмет доведеності фактичних обставин у справі, суд, враховуючи відображені на відео події, а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Твердження захисника про те, що відеозапис є електронним доказом, а тому копія надана суду має бути обов`язково засвідчена електронним цифровим підписом автора, разом з тим, відеозапис, який мається в матеріалах справи не засвідчений електронним цифровим підписом, суд вважає безпідставними, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_1 на нагрудний відеореєстратор, крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, ст. 130, ст.ст.250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл /Херсон обл../21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова