Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4365/23 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Номер провадження №33/4805/1362/25
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 15.08.2025 через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка надійшла до місцевого суду 23.10.2025. В апеляційній скарзі просить постанову скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що за місцем реєстрації АДРЕСА_1 з 2019 він фактично не проживає, квартира не належить йому та здається в оренду. Згідно з договором оренди від 01.06.2023 він проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48-49). Копію постанови суду його захисник Коноваленко Є.О. отримала 11.08.2025, докази надсилання йому копії судового рішення в матеріалах справи відсутні (а.с.28). Кореспонденцію за місцем реєстрації він не отримував, особа, яка її могла отримати, йому не відома.

Перевіривши доводи заявника щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення клопотання немає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови суддів справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, відповідно до вимогст.129 Конституції України,ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 463734 від 29.06.2023 та трекінгом про вручення судової повістки за зазначеною у протоколі адресою: АДРЕСА_1 . На цю ж адресу 04.08.2023 надіслано оскаржувану постанову (а.с.23). Будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про зміну місця проживання, ОСОБА_1 суду не направляв. Судове рішення оприлюднено на сайті ЄДРСР 07.08.2023. Адвокат Коноваленко Є.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 07.08.2025 звернулася із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 11.08.2025 отримала копію постанови (а.с.28) .

Разом із тим, аналіз наведених обставин свідчить про відсутність об`єктивних, непереборних і таких, що не залежали від волевиявлення апелянта, істотних перешкод чи труднощів, які б унеможливлювали своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою. Посилання ОСОБА_1 на фактичне проживання за іншою адресою та ненадходження кореспонденції не спростовують встановлених судом фактів належного повідомлення, а також не свідчать про наявність обставин, які могли б бути визнані поважними у розумінні вимог ч.2 ст.294 КУпАП.

Суд враховує, що ОСОБА_1 був обізнаним про складення 29.06.2023 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи судом, однак протягом двох років не вживав заходів, щоб дізнатися про стан провадження, чим фактично нехтував своїми процесуальними правами та обов`язками. Апеляційну скаргу він подав до суду 15.08.2025 з пропуском строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, більш ніж на два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2025 до апеляційного суду вже зверталася адвокат Коноваленко Є.О., і постановою Житомирського апеляційного суду від 15.09.2025 їй було відмовлено у поновленні строку, а апеляційну скаргу повернуто. Доводи, наведені тепер самим ОСОБА_1 , тотожні тим, що вже були предметом оцінки апеляційного суду та визнані неповажними, нових обставин клопотання не містить.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9Конституції України є частиною національного законодавства України, (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява №32053/13).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2023 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич