Справа№ 953/8339/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Бреславець М.Г., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2025 року о 23 годині 28 хвилин в м. Харкові по проспекту Академіка Курчатова, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Поважність причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому було достовірно відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Київському районному суді м. Харкова.

Суд зауважує, положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у адміністративній справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що поліцейськими при оформлені матеріалів було допущено ряд порушень, зокрема: вимога поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, огляду на стан алкогольного сп`яніння є незаконною, оскільки здійснена без залучення представника Військової служби правопорядку; відмова ОСОБА_1 стала наслідком психологічного тиску працівників поліції; ознаки сп`яніння не підтвердженні належними доказами; відеозапис з нагрудних камер не є безперервними та не відображають всіх обставин.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411639 від 04.08.2025 в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння від 03.08.2025; відеозаписами долучених до матеріалів; рапортом поліцейського щодо обставин події вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлено гарантії захисту прав і законних інтересів водія, а також процесуальні запобіжники можливим зловживанням з боку працівників поліції.

Суд зважає на те, що згідно із п. 2 розділу І Інструкції підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.4 розділу І Інструкції.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу та направлення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Згідно із вимогами пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

На відеозаписі «шамко» зафільмований рух транспортного Chevrolet lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 . З відеозапису «export-gmues.mp4» встановлено, що відразу після зупинки автомобіля на місці водія знаходився ОСОБА_1 , який повідомив, що йому залишилось буквально доїхати до Шишківки (00:39 відеозапису «export-gmues.mp4»). Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка здійснювала керування транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису «export-gmues.mp4» вбачається: працівником поліції роз`яснено, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 обумовлена несправністю лівої фари автомобіля. При цьому у відповідь ОСОБА_1 повідомив, що обізнаний із зазначеною несправністю (проміжок часу: 00:13 00:45 «export-gmues.mp4»).

Отже, зупинка транспортного засобу працівниками поліції здійснена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», тобто у зв`язку з наявністю очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Працівником поліції повідомлено про виявлені ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло та запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився (проміжок часу: 01:50 02:10 «export-gmues.mp4»).

Водночас, по прибуттю до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому порядку, мотивуючи це відсутністю часу (проміжок часу 33:50 34:05 відеозапису «export-9w27р.mp4»).

Окрім того, судом встановлено: працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (проміжок часу 34:05 35:10 відеозапису «export-9w27р.mp4»).

Суд критично ставиться до доводів захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, у зв`язку з чим огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був відбуватися за правилами ст.266-1 КУпАП з залученням представників Військової служби правопорядку, з наступних підстав.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивною стороною правопорушення, є керування транспортними засобами в стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Суб`єктом правопорушення є водії транспортних засобів.

Належить врахувати, що порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння закріплений законодавцем саме в ст. 266 КУпАП, чим і користувались працівники поліції у цій справі.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що працівники поліції обґрунтовано керувались вимогами ст. 266 КУпАП під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення саме за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не відповідають обставинам справи доводи захисника, що один із працівників не вбачав у ОСОБА_1 ознак сп`яніння у зв`язку із чим не бажав здійснювати доставку правопорушника до медичного закладу. Суд зауважує, що розмова поліцейських з приводу даних обставин викликана не відсутністю у ОСОБА_1 , встановлених ознак сп`яніння, а наявністю невідпрацьованих попередніх матеріалів (проміжок часу: 03:35 - 04:37 відеозапису «export-gmues.mp4»).

Щодо доводів захисника, що мала місце провокація зі сторони працівників поліції суд зазначає.

Під провокацією (поліцейськими) розуміють випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» 05.02.2008).

Суд вважає, що роз`яснення працівником поліції щодо порядку проведення огляду, можливого виявлення у медичному закладі лікарських препаратів, які містять в собі наркотичні засоби, строків виявлення наркотичних засобів після їх вживання, не є провокацією працівником поліції на відмову ОСОБА_1 від проходження останнім огляду на стан наркотичного сп`яніння. Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 достеменно було відомо, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Отже, твердження захисника є необґрунтованими та розцінюються як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності, а тому у задоволенні заявлених захисником клопотань слід відмовити.

Суд також відмовляє у задоволенні клопотання захисника щодо допиту у судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_3 , який складав протокол ЕПР1 №411639, зважаючи на наступне.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Відтак, оскільки працівник поліції ОСОБА_3 брав участь у складанні адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , то суд вважає, що останній є зацікавленою особою у неупередженості якого існує обґрунтований сумнів. Позиція працівника поліції, викладене в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Суд бере до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисниками не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування судом доводів захисника щодо незаконності дій працівників поліції.

Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Транспортний засіб Chevrolet lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , керований ОСОБА_1 , зупинений працівником поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» в м. Харкові по проспекту Академіка Курчатова, 16. Відтак, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння пов`язана із керуванням останнім транспортним засобом в Київському районні м. Харкова, а тому, суд вважає, що справа підсудна Київському районному суду м. Харкова.

Суд зауважує, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , згідно із обліковими даними НАІС ДДАІ отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

Суд зауважує, у матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що ОСОБА_1 в момент зупинки транспортного засобу виконував обов`язки військової служби, а керований ним автомобіль у встановленому порядку закріплений за військовою частиною.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує майновий стан правопорушника: наявність сталого джерела доходів та офіційного заробітку; характер вчиненого правопорушення, який є умисними і грубими порушеннями ПДР України.

Згідно ст.34, ст.35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зауважує, що відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Водночас, у цій справі ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності будь-яких доказів, що вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення було здійснено при виконанні службових обов`язків або у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань, або виконував обов`язки військової служби. Окрім того, з дослідженого відеозапису «export-gmues.mp4» судом встановлено, що ОСОБА_1 прямував на автомобілі додому для відпочинку.

Відтак, суд дійшов висновку, що з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 17.11.2025.

Суддя: Кіндер В. А.