Справа № 456/4524/25 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В. Л.
Провадження № 33/811/1673/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю захисника Івануса М.І., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Івануса М.І. на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 18.08.2025 о 09:20 год. по вул. Грабовецька в м. Стрий керував автомобілем марки Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського 133, про заборону подальшого керування транспортним засобом водія попереджено, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Захисник Іванус М.І. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучу доставлений до медичного закладу здавав сечу для проведення огляду, проте працівники поліції самовільно вирішили, що її кількості недостатньо. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння

Розглянувши матеріали справи № 456/4278/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з абз.2 п.5, п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є доведення факту керування особою транспортним засобом на час зупинки працівниками поліції та відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

На переконання апеляційного суду судом першої інстанції належним чином не досліджено доказів наявних в матеріалах справи, таким надано неправильну та необґрунтовану оцінку.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №426663 від 18.08.2025 року, направлення до медичного закладу, рапорт працівника поліції, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.

Однак, суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним, зокрема наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які жодним чином не доводять факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, зокрема судом першої інстанції повною мірою не досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис події.

Згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктами 4, 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 установлено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №426663 від 18.08.2025 року ОСОБА_1 18.08.2025 о 09:20 год. по вул. Грабовецька в м. Стрий керував автомобілем марки Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського 133, про заборону подальшого керування транспортним засобом водія попереджено, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Так, як вбачається з оглянутих відеозаписів події (чотири відеозаписи: «Збирання біоматеріалу» тривалість 1 хв. 18 сек., «Попередження» тривалість 28 сек., «права та обов`язки» тривалість 05 хв. 04 сек., «Факт керування зафіра» тривалість 02 хв. 08 сек., зазначені відеозаписи не містять дати та часу відеозйомки) ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився, також зафіксовано факт здачі ОСОБА_1 біоматеріалу сечі та повідомлення працівником поліції про недостатність відібраного біоматеріалу, на що ОСОБА_1 зазначив, що як відбудеться фізіологічна потреба, то здасть додатково його. При цьому, на відеозаписі не зафіксовано жодного медичного працівника, який будучи фахівцем з проведення оглядів на стан сп`яніння підтвердив факт недостатності відібраного в ОСОБА_1 біоматеріалу (сечі) для проведення лабораторного дослідження.

Як наслідок з досліджених відеозаписів, які є вкрай неповними, не фіксуються всі обставин події з участю ОСОБА_1 , при цьому апеляційним судом на підставі долучених доказів у справі не встановлено факту відмови останнього від огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.6).

Зокрема, до матеріалів справи долучено направлення ОСОБА_1 до медичного закладу від 18.08.2025 року, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився, однак зазначений документ з огляду на досліджені відеозаписи (підтверджують саме факт перебування ОСОБА_1 в медичному закладі та здачі ним біоматеріалу), не може слугувати доказом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №426663 від 18.08.2025 року та зазначена в ньому інформація не відповідає встановленим обставинам події.

Таким чином апеляційний суду вважає, що висновки суду першої інстанції з цього приводу не відповідають фактичним обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП..

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Івануса М.І. задоволити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №456/4524/25 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в дія складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.