Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 571/2716/25

Провадження № 33/4815/979/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Гайдук О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гайдук О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2025 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 в особливий період, в умовах дії воєнного стану, в їдальні адміністративної будівлі на території військового містечка НОМЕР_1 прикордонної застави в АДРЕСА_1 , разом з колегами розпивав спиртні напої. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Гайдук О.Ю. вказує, що протокол ЧЦП №042689 від 03.09.2025 року складено з порушенням терміну складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.254 КУпАП та п.1 Розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого протокол про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.172-10172-20 КУпАП, складається уповноваженою посадовою особою не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця, що вчинив військове адміністративне правопорушення, однак протокол про виявлення ОСОБА_1 з колегами, розпиваючими спиртні напої 20.08.2025 року було складено Заступником начальника прикордонного загону 03.09.2025 року.

Також зазначає, що в порушення ст.266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовослужбовця на стан сп`яніння не було застосовано спеціальні технічні засоби відеозапису, або в разі їх відсутності, два свідки. Наголошує, що згідно п.14 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, особа підлягає медичному огляді, про що складається акт медичного огляду та висновок, однак ОСОБА_1 не був направлений до закладу охорони здоров`я на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідно такий медичний огляд не проводився, а результати службового розслідування не є, на її думку, належними доказами у справі. Вважає неналежними і недопустимими доказами і пояснення ОСОБА_1 , додатні до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони були надані під психологічним тиском та містять недостовірну інформацію.

Просить скасувати постану суду від 15 жовтня 2025 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам даних статей належним чином не з`ясував обставини справи, не навів доказів на обґрунтування такого висновку, не оцінив сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про його винуватість у вчиненні правопорушення, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 042689 від 03.09.2025 року, 20 серпня 2025 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 в особливий період, в умовах дії воєнного стану, в їдальні адміністративної будівлі на території військового містечка НОМЕР_1 прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), разом з колегами розпивав спиртні напої, що підтверджено висновком службового розслідування.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову про доведеність вини у вчиненні правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, послався на протокол про адміністративне правопорушення, наказ про результати службового розслідування, висновок службового розслідування, письмові пояснення ОСОБА_1 та інші матеріали та прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, матеріали справи не містять доказів про проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів на території військової частини, а також відсутні як направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення такого огляду, так і висновок лікаря із закладу охорони здоров`я. Такі документи мають долучатись до протоколу про адміністративне правопорушення для підтвердження чи спростування вини особи, на яку складено протокол.

Про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вказує лише висновок службового розслідування від 30.08.2025 року, який складений на основі пояснень допитаних осіб, тому такий висновок не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КупАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та не дав належної оцінки доказам, долученим до протоколу.

Відповідно до ч.9 ст.266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність в установленому порядку факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за відсутності доказів проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення його у встановленому законом порядку на освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, відсутності фіксації лікарем факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, відтак справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Таким чином, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гайдук О.Ю. задовольнити.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович