Справа №443/1525/25
Провадження №3/443/701/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19 листопада 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 06.09.2025 о 02 год 20 хв у с. Загірочко Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Alcotest Drager №6820», результат 0,81 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, зазначивши, що ОСОБА_1 06 вересня 2025 року не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, транспортний засіб ОСОБА_1 зупинено з порушенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», протокол не відповідає вимогам законодавства, а відтак і не міг порушити вимоги п. 2.9а ПДР України. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано рапорт поліцейського, який не може вважатися доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наявні відеозаписи не містять достатніх відомостей та доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, навпаки, підтверджує порушення працівниками поліції процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Будь-які свідки правопорушення та докази вчинення правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відсутні, при цьому сам ОСОБА_1 даний факт повністю заперечує. Як слідує з матеріалів справи, працівники поліції зупинили транспортний засіб під його керуванням, але причину зупинки не пояснили, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки причина зупинки «як керування транспортним засобом в комендантську годину» не передбачена в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». З огляду на те, що 06 вересня 2025 року підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейським не озвучено, то саме зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». У матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що і стало є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та отримання результату огляду 0.81% працівник поліції не роз`яснюючи порядок подальших можливих дій ОСОБА_1 після проведеного огляду одразу надає для підпису роздруківку приладу Драгер з результатом огляду, який ОСОБА_1 підписує, і вже після цього запитує чи останній погоджується з результатом пройденого огляду на місця зупинки транспортного засобу, разом з тим працівник поліції запитавши, чи останій бажає проїхати до медичного закладу для повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою підтвердження чи спростування результату огляду, недочікуючися відповіді ОСОБА_1 та не роз`яснюючи можливих юридичних наслідків для нього, зазначив ОСОБА_1 , що результат пройденого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а саме 0.81 проміле, є незначним. Відтак вважає, що в порушення вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено право та запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. При цьому, наявний підпис ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 вересня 2025 року та роздруківці з результатами огляду з приладу Драгер, на підставі досліджених відеозаписів, не може свідчити про згоду останнього з результатом пройденого огляду, оскільки ОСОБА_1 здійснював підписання цих документів за вказівкою працівника поліції та як наслідок роз`яснення йому про можливість закриття провадження у справі за малозначностю скоєного правопорушення.

Суд, заслухавши аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445079 від 06.09.2025, згідно з яким ОСОБА_1 06.09.2025 о 02 год 20 хв у с. Загірочко Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

тестом «Drager Alcotest №6820» від 06.09.2025, яким встановлено результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,81% (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя), проведення йому огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Alcotest Drager №6820», результат цього огляду 0,81% та висловлення згоди ОСОБА_1 з результатом огляду шляхом проставлення у відповідній графі акту особистого підпису (а.с.7);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявленням стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.09.2025, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме КНП «Ходорівська міська лікарня», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду у цьому закладі (а.с.6);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які дозволяють чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейських) на місці зупинки транспортного засобу, та з яких чітко вбачаються обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, час виявлення та зупинки патрульними поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , висловлення поліцейським вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, згода останнього з цією вимогою, проходження ним відповідного огляду, його результат 0,81 % та висловлення ОСОБА_1 згоди з цим результатом (а.с.8).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності зазначені вище докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин суду не надано.

Суд критично ставиться до наведених захисником аргументів з таких підстав.

Наявні у матеріалах справи докази (письмові докази та відеозаписи) повністю узгоджуються між собою та доводять факт керування ОСОБА_1 06.09.2025 о 02 год 20 хв у с. Загірочко Стрийського району Львівської області транспортним засобом марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 . З огляду на час керування ОСОБА_1 транспортним засобом, таке здійснювалося саме у час дії комендантської години у Львівській області, що не заперечується стороною захисту. На переконання суду, виходячи зі системного аналізу змісту норм Закону України «Про національну поліцію» (статей 1, 2, 35 Закону), Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (статті 8 Закону) та Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573 (пункти 3, 8, 11 Порядку), суд доходить висновку, що поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, а у розумінні приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та згаданого Порядку комендантська година це саме заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Встановлення у Львівській області уповноваженою особою комендантської години з 00:00 год до 05:00 год є загальновідомою обставиною, яка не потребує підтвердження її додатковими фактичними даними. Відтак, підсумовуючи наведена, суд доходить переконання, що працівники поліції правомірно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух у межах Львівської області під час дії комендантської години.

Окрім цього, аналіз наявних у справі відеозаписів дозволяє чітко встановити, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та отримання його результату 0,81 % поліцейський з`ясував у ОСОБА_1 його ставлення до цього результату та отримав зрозумілу відповідь «згідний», при цьому поліцейським пропонувалося ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я у разі незгоди із результатом огляду. Отриманий за наслідком відповідного огляду результат, у сукупності з висловленням ОСОБА_1 згоди з ним, у розумінні вимог статті 266 КУпАП, були достатньою підставою для кваліфікації уповноваженою особою дій ОСОБА_1 як порушення підпункту «а» пункту 2.9. ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, та не породжували необхідності забезпечення доставлення ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що уповноваженою особою у повній мірі дотримано порядок проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений статтею 266 КУпАП та Розділом ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».»,

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 20.11.2025 о 08 год 55 хв.

Суддя А.І. Павлів