КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №373/1651/25Головуючий у І інстанції: Свояк Д.В.
Провадження №33/824/4327/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07листопада 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пасічника Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Переяславськогоміськрайонного суду Київської області від 24липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Переяславськогоміськрайонного суду Київської області від 24липня 2025 рокуОСОБА_1визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Пасічник Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції не підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції.

Такожвважає, що даний відеозапис взагалі не може бути належним та допустимим доказом, оскільки є неповним і змонтованим, та на ньому лише частково відображені процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, неможливо достовірно встановити, чи були дотримані поліцейськими вимоги ст.266 КУпАП, хронологію подій, тощо.

Апелянт стверджує, що працівниками поліції проігноровано вимогу ОСОБА_1 про проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Вважає, що працівники поліції не мали законних підстав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного приладу Drager, а відтак огляд ОСОБА_1 було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушеннявідносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення,заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пасічника Т.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13червня 2025 року о23 год. 45 хв.в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом ВАЗ-21074, д.н.з. НОМЕР_1 у селі Пологи-Вергуни по вулиці Одинця в стані алкогольногосп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 361080 від 14.06.2025 року, дані про результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager, яким зафіксовано наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості0,68 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння,дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції №844556, та інші наявні в матеріалах справидокази.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Згідно чеку-роздруківкиз приладуDrager,за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння,в організмі останньоговиявленонаявність алкоголю в кількості 0,68 проміле.У відповідній графі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, щопрацівниками поліції було здійснено зупинку автомобіля шляхом увімкнення проблискових маячків та подачі відповідного звукового сигналу, однак водій на вимогу поліцейських не зупинився.Згодом водій транспортного засобу зменшив швидкість та зупинився, після чого поліцейський підійшов до місця водія в автомобілі, представився та повідомив, що транспортний засіб було зупинено у зв`язку із несправністю лівого заднього габаритного вогню. Спілкування з поліцейським з місця водіявів ОСОБА_1 та жодним чином не заперечував того, що саме він є водієм зупиненого транспортного засобу. В ході спілкування працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Водій погодився пройти огляд без жодних заперечень.За результатом огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу Drager, встановлено наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,68проміле. Щодо результатів огляду ОСОБА_1 жодним чином не заперечував.

Цим самим спростовуються доводи захисника про те, що на відеозаписі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 був пасажиром даного транспортного засобу.

Поряд з тим, захисник стверджує, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він змонтований та не є безперервним. Проте з такими доводами суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки в наявному відеозаписі не вбачає характерних ознак монтажу, а сам відеозапис є таким, що в повній мірі відображає події, що мали місце під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . До того ж, сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що у вказані у протоколі місці та час він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager.

Доводи захисника про те, що працівники поліції не доставили ОСОБА_1 у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння суд вважає необґрунтованими, оскільки під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 жодних заперечень з приводу його результатів не висловлював, а тому у поліцейських не виникло обов`язку доставити ОСОБА_1 до медичного закладу для повторного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, у своїй апеляційній скарзі захисник стверджує, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного приладу Drager, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому результати даного огляду не можуть бути належним та допустимим доказом.

Такі доводи суд вважає також необґрунтованими, оскільки працівники поліції не мають прямого обов`язку долучати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager до протоколу про адміністративне правопорушення. Разом із цим, захисник Пасічник Т.В. в суді апеляційної інстанції не заявляв клопотання про перевірку даної обставини та мав можливість самостійно звернутись із відповідним адвокатським запитом до органів поліції, якщо у нього або у ОСОБА_1 виникли сумніви з приводу справності та належності приладу Drager, яким було проведено освідування ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Переяславськогоміськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Пасічника Т.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз