КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лобаса Максима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1.29 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 зазначав, що копію постанови Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 отримав 23 вересня 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції та просять її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. був присутнім в судовому засіданні 03 вересня 2025 року , але матеріали справи не містять даних про вручення ОСОБА_1 копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року. За висновком суду апеляційної інстанції визначені захисником ОСОБА_1. причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними і строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Chery» д.н.з. НОМЕР_1 , 25 травня 2025 року о 22 год. 30 хв. за адресою м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 4А. На долученому до протоколу відеозаписі зафіксовано лише спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , який заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 25 травня2025 року серії ЕПР1 № 341680, 25 травня 2025 року о 22 год. 30 хв. за адресою м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 4А, ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено картку обліку адміністративного правопорушення, довідку щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 29 травня 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 травня 2025 року, рапорт поліцейського від 25 травня 2025 року, пояснення працівника муніципальної охорони ОСОБА_2 від 25 травня 2025 року, копію постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2025 року та DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що 25 травня 2025 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом «Chery» д.н.з. НОМЕР_1 на території медичного закладу за адресою м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 4А, з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим працівником муніципальної варти ОСОБА_2 було викликано поліцію. Після встановлення ознак алкогольного сп`яніння, а саме, запаху алкоголю з порожнини рота, поведінки, що не відповідає обстановці, порушення мови, поліцейським було пред`явлено ОСОБА_1 вимогу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2025 року в справі №369/2354/25 ОСОБА_1 вже притягався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі посилання не ґрунтуються на належних доказах.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 25 травня 2025 року о 22 год. 30 хв. по території медичного закладу за адресою м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, 4А, підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано зміст діалогу осіб, які були присутні на місці події, та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для виклику поліції на місце було виявлення працівником муніципальної варти явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом по території медичного закладу. Вказані обставини підтверджені також письмовими поясненнями працівника муніципальної варти ОСОБА_2 , в яких він зазначив, що подію було зафіксовано на бодікамеру № 040900999.

Заперечуючи наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його захисник не порушував перед судом питання про допит ОСОБА_2 як свідка та витребування відеозапису з вказаної бодікамери.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Лобаса Максима Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2025 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.