Справа № 214/6093/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 листопада 2025 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Меркулова, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda Octavia днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду показав, що 11 червня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Меркулова, біля буд. 6, він їхав по своїм справам. Його зупинили працівники поліції за те що він їхав в комендантську годину. Потім були безпідставні претензії що до перебування в стані наркотичного сп`яніння. Відмовився їхати до медичного закладу, тому, що вважав, що там (чи після її проходження) його заберуть працівники ТЦК та СП так як він фактично не бажає добровільно мобілізуватись до ЗСУ для захисту батьківщини від збройної агресії російської федерації ухиляється від явок як в ТЦК не проходив ВЛК відповідно до вимог закону, немає відстрочки(броні) від призову і служити не збирається. Після чого на місці зупинки транспортного засобу на нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Самостійно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння про що надав висновок, згідно якого ознак сп`яніння у нього не виявлено. Просив звільнити його від відповідальності, так як не вчиняв правопорушення.

Допитаний в залі судового засідання свідок ОСОБА_2 суду показав, 11 червня 2025 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати до нього, так як його зупинили працівники ПП. При ньому ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до ПНД. З працівниками ПП ОСОБА_1 боявся їхати. Машину залишили біля будинку. Сусід повіз додому. Поліція відсторонила ОСОБА_1 від керування, тому за кермо він не сідав. Наркотики ОСОБА_3 ніколи не вживав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №359100 від 12.06.2025 слідує, що 11 червня 2025 року о 23 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Меркулова, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Skoda Octavia днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda Octavia днз НОМЕР_1 підтверджується відеозаписом, та не заперечував сам водій в судовому засіданні.

Причиною зупинки транспортного засобу Skoda Octavia днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 слугувало керування транспортним засобом під час дії комендантської години.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , інспектор ПП виявив в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. В зв`язку з чим інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я з метою визначення стану сп`яніння. На що ОСОБА_1 , категорично відмовився, пояснюючи це тим, що не поїде до ПНД, так як боїться, що його звідти відвезуть до ТЦК та заберуть його воювати пороти росіян. На неодноразові вимоги працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану нарочного сп`яніння категорично відмовлявся, поводив себе зухвало та хамовита. Тривалий час сперечався з працівниками поліції незгоден був з їхніми діями. Працівники поліції декілька разів пояснювали останньому процедуру необхідність її проходження в медичному закладі та наслідки відмови виконати законні вимоги працівників поліції

На відеозапису чутно як інспектор ПП роз`яснює ОСОБА_1 , що в інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 . В зв`язку з чим вони правомірно запропонували йому пройти медичний огляд. Також водію роз`яснили, що в разі відмови, буде все рівно складений протокол за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Права та обов`язки ОСОБА_1 були роз`яснені, що підтверджується відеозаписами.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву своєї достовірності, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений відеозаписом.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 895 від 12.06.2025, оскільки він був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції.

Прийняття до уваги медичного висновку, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, суперечать положенням статті 130 КУпАП, відповідно до якої окремим складом адміністративного правопорушення є саме відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та є неприпустимим.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками ВРП викладеному у дисциплінарному провадженні № 1286/0/15-24 від 25.04.2024р., за наслідками якого суддя була притягнута до адміністративної відповідальності.

Щодо відсутності фактичної відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд наголошує, що ігнорування численних законних вимог ОСОБА_1 з боку працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння слід розглядати як ухилення від такого огляду, оскільки така вимога є безальтернативною, та підлягає безумовному виконанню. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, Інструкції (в частині часу визначеного для огляду на стан сп`яніння), отримавши закону вимогу від працівника поліції на огляд у закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, особа не повинна своєю поведінкою створювати умови затягування часу, висувати свої умови, пропозиції тощо, а виконати законну вимогу, та у разі невстановлення стану сп`яніння, вважаючи дії працівників поліції неправомірними звернутися до повноважних органів із обґрунтованою скаргою.

Небажання ОСОБА_1 їхати до медичного закладу через побоювання працівників ТЦК та СП не виправдовують його за вчинене ним адміністративне правопорушення та не звільняють від адміністративної відповідальності.

Досліджені судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції, ЗУ « Про національну поліцію».

Жодних грубих порушень норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які б виправдовували дії ОСОБА_1 , в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцій факту допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР України, дійсність факту керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а відтак доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду не ухилявся, винним себе не визнав, з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 с. 130, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.