Провадження № 3/512/409/25
"20" листопада 2025 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., за участю захисника адвоката Савченка Сергія Миколайовича, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 429942 від 21.08.2025 зазначено, що ОСОБА_1 17.08.2025 близько 00 годин 30 хвилин в с.Полянецьке по вулиці Польова дорога, вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п.п. 2.10 є, ПДР України ( п.2.10 є ПДР України вживання водієм ТЗ після ДТП за його участі алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів виготовлених на їх основі). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 4 статті 130 КУпАП.

Слухання справи призначено на 02.10.2025.

02.10.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що останній бажає скористатися правничою допомогою (а.с.14).

Того ж дня, до суду надійшла заява захисника адвоката Савченка С.М., який діє на підставі ордеру серія ВН №1586162 від 02.10.2025, про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.15).

03.11.2025 до суду надійшло клопотання захисника адвоката Савченка С.М. про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В якому захисник стверджує, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №429942 від 21.08.2025 вбачається, що ОСОБА_1 начебто вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп?яніння, чим порушив пункт 2.10 ПДР. До такого висновку поліцейський дійшов на підставі пояснень ОСОБА_1 , в ході надання яких останнім було визнано факт вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди.

З висновком працівника поліції ОСОБА_1 та його захисник не погоджуються з огляду на наступне.

Обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, визнання ОСОБА_1 факту вживання алкоголю не є беззаперечним доказом його вини, а тому працівником поліції мають бути надані належні докази підтвердження факту вживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив поліцейського про вживання ним пляшки пива після дорожньо-транспортної пригоди, яка знаходилася у багажнику його автомобіля. Разом з тим, поліцейським не було оглянуто та вилучено дану пляшку пива, а також не проведено відповідну експертизу наявної в пляшці рідини на алкоголь.

Крім того, поліцейським в порушення вимог закону, з метою встановлення факту вживання алкоголю, не було проведено огляд особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стан алкогольного сп?яніння, що у даному випадку є необхідним та обов`язковим для встановлення всіх обставин адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП. Будь-яке посилання на результат тесту, проведеного за допомогою спеціальних технічних засобів або висновок лікаря закладу охорони здоров?я про стан сп?яніння, матеріали справи не містять.

При цьому, доведення факту вживання водієм алкоголю та факту вживання цього алкоголю саме після дорожньо-транспортної пригоди, має важливе значення для встановлення об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Крім того, адвокат зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, особу-водія ОСОБА_1 було виявлено та встановлено ще 17.08.2025, тобто одразу після дорожньо-транспортної пригоди, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 21.08.2025.

Отже, складання даного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок часу з моменту виявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані дії поліцейського слід вважати непослідовними, так як належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення відразу після виявлення особи-водія та закріплення відповідних доказів про вчинення правопорушення уповноваженою посадовою особою.

Допущенні поліцейським порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють можливості здійснити повне, всебічне і об?єктивне з?ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду справи по суті, з?ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Виходячи з вищевикладеного, поліцейським не доведено факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди, а протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог закону.

Аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі вбачається, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 щодо вживання ним алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Так, зважаючи на викладене, захисник-адвокат Савченко С.М. просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП (а.с.18-20).

Слухання справи відкладено на 06.11.2025.

06.11.2025 до суду надійшла заява захисника адвоката Савченка С.М. про долучення до матеріалів справи засвідчену копію Висновку із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 (а.с.21-24.

18.11.2025 до суду надійшла заява адвоката про долучення до матеріалів справи медичних документів ОСОБА_1 а саме, медичну карту стаціонарного хворого №3586 (а.с.25-26) та комп`ютерну томографію органів грудної клітки, черевної порожнини, нирок і сечоводів, кісток тазу та кулькових суглобів (а.с.27), комп`ютерну томографію головного мозку та шийного відділу хребта (а.с.28), комп`ютерну томографію головного мозку та шийного відділу хребта (а.с.29) та фотознімки з комп`ютерної томографії (а.с.30-34).

Слухання справи відкладено на 20.11.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 20.11.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

20.11.2025 в судовому засіданні захисник адвокат Савченко С.М. просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

В даному випадку на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 4 статті 130 КУпАП за фактом того, що він, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

На доведеність вини ОСОБА_1 працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №429942 від 21.08.2025, який лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, що має доводитися іншими доказами.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, у зв`язку з вживанням ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, алкоголю чи наркотичних засобів до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння водія не проводився.

Згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Тобто працівниками поліції не були виконанні вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами) щодо проведення огляду ОСОБА_1 для беззаперечного встановлення вживання ним алкогольних напоїв після скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 9 та пунктом 12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а також п.8 Розділу І, п.13, п.14 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та п.п. 2, 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове (п.9 Порядку); у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції (п.12 Порядку); у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я (п.8 Розділу І Інструкції).

Суд звертає увагу, що диспозицією частини 4 статті 130 КУпАП не передбачена відповідальність за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння - караним є саме вживання особою алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі. За відмову водіїв транспортних засобів від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність частинами 1-3 статті 130 КУпАП.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також до матеріалів справи долучений оптичний диск із п`ятьма відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських (0000002__0004, 0000002__0005, 0000002__0005, 0000002__0006) на яких зафіксовані обставини з моменту перебування ОСОБА_1 біля машини після ДТП, оформлення матеріалів справи та перебування ОСОБА_1 у медичному закладі.

Долучені відеозаписи не фіксують де саме відбувся рух авто, хто перебував за кермом транспортного засобу, коли водій вживав алкогольні напої, а отже такі відеозаписи не можуть вважатися належними доказами вини особи, оскільки не містить обставин, які можуть бути встановлені із достовірністю.

Тобто на доведення наявності у діях особи такого правопорушення, як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, в даному випадку пива, потрібно підтвердити факт керування транспортним засобом, вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю водія та вживання ним алкоголю до моменту проведення огляду.

Поряд із цим, факт вживання водієм алкоголю після зупинки транспортного засобу жодними належними та допустимими доказами не підтверджений. Працівниками поліції не забезпечено отримання доказу на підтвердження такої обставини, не вилучено пляшку з напоєм (його рештки), не визнано речовим доказом та не приєднано до матеріалів справи.

Із досліджених доказів, наданих поліцейськими, не вбачається коли саме, де та при яких обставинах ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а висновок про вживання алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди був зроблений лише із слів ОСОБА_1 , наданих поліцейському під час встановлення факту ДТП.

Так, з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказує на факт вживання алкоголю у зв`язку з тим що хотів води, однак в автомобілі була лише пляшка з пивом.

Також недоведеним залишається і факт керування транспортним засобом, який знову ж таки зроблений лише зі слів ОСОБА_1 .

Крім того, з наданих доказів захисником-адвокатом Савченком С.М., а саме із заключення комп`ютерної томограми ОСОБА_1 вбачається про в?ялоконсолідований перелом в/3 тіла грудини, переломи бокових відростків тіла L1 з обох сторін, бокового відростку тіла L3 зліва КТ-картина помірної гепатомегалії, гіпертрофія лівої нирки; стан після ДТП, множинні переломи кісток лицьового черепу, з початковими ознаками консолідації.

Суд зазначає, що стан у якому перебував ОСОБА_1 після ДТП свідчить про те, що останній не в повній мірі міг розуміти події які відбувалися, що також ставить під сумнів достовірність власних пояснень ОСОБА_1 .

Так, як зазначено вище, відповідно до пункту 8 Розділу І Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Натомість співробітниками поліції не було враховано той факт, що ОСОБА_1 є учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої отримав значні ушкодження здоров`я та є постраждалим, а отже згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння необхідно було проводити в закладі охорони здоров`я, куди він був доставлений для надання медичної допомоги у зв`язку із ушкодженням здоров`я при дорожньо-транспортній пригоді, а тому, вимога працівників поліції про проходження огляду на «Драгер» не відповідає вимогам інструкції.

Згідно з пунктами 8, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, судом взято до уваги також порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з матеріалами справи, подія інкримінованого адміністративного правопорушення відбулась 17.08.2025, однак, протокол про адміністративне правопорушення складено лише 21.08.2025, тобто з пропуском двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що передбачено частиною 2 статті 254 КУпАП

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статті 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У силу приписів статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, і давали можливість довести його винуватість.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є обґрунтованим застосування в даному випадку положень частини 3 статті 62 Конституції України, відповідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У рішеннях у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року, "Коробов проти України" від 21.07.2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06.12.1998 року, Суд зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (п.150, п.65, п.253).

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом" (п.43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особам, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

За таких умов суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статі 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 284 КУпАП про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову.

Таким чином, з урахуванням приписів статті 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький