Справа № 194/1545/25
Номер провадження № 3/194/529/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Хоменко Д.Є., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов від ВП №1 Павлоградського РВП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягувався за ч.2 ст. 126 КУпАП.

в с т а н о в и в :

24.09.2025 року о 15 годині 30 хвилин, за адресою м.Тернівка, вул. Вознесенська, біля буд.169 водій громадянин ОСОБА_1 , керував ТЗ скутер, при цьому не мав права керування ТЗ відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року 16.06.2025 року, громадянином ОСОБА_1 , постанова серії ЕНА №4992695, вже притягувався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив правила вимоги п.2.1а ПДР (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , не визнав свою вину за адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, вказавши, що він тягнув скутер руками з метою його продажу. В цей час до нього під`їхала поліція, пред`явивши вимоги порушення правил дорожнього руху. З метою оформлення цього порушення вони поросили його доїхати додому. Він погодився. Тобто при первісній зупинці він не здійснював рух на транспортному засобі.

Розглянувши справи про адміністративні правопорушення, суддя зазначає наступне.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно постанови серії ЕНА №4992695 від 16.06.2025 року, вже притягувався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що працівники поліції зупинили його на полі, коли той штовхав в руках ТЗ та намагався дістатись на роботу, ніхто з працівників не представився, підбурювали його на вчинення правопорушення та навмисно попрохали сісти на ТЗ та проїхати до його будинку. Письмові пояснення наявні у матеріалах справи писав працівник поліції, сам ОСОБА_1 їх особисто не читав, що вказала поліція, те він і підписував.

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що момент зупинки ОСОБА_1 на боді камеру співробітників поліції взагалі не зафіксований, відео фіксація почалась з моменту руху ОСОБА_1 в напрямку його будинку. На відео не встановлено особу яка рухається на ТЗ скутер.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №463778 від 24.09.2025 року; рапорт капітана поліції ПОГ СВзГ ВП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області В. Леонова від 24.09.2025 року, пояснення ОСОБА_1 , копією постанови серії ЕНА №4992695 від 16.06.2025 року, диск з відеоматеріалом, у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого скоєння злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: - наявність підстав для проведення відповідних заходів; - роль співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину.

ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року).

Із правових позицій цього суду вбачається, що провокація вчинення злочину наявна, якщо: - були активні дії правоохоронних органів; - з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину; - злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.

Отже, зважаючи на відсутність відео безпосередньої зупинки ОСОБА_1 та наявного у матеріалах справи відеозапису, стає очевидно, що дії працівників поліції були направлені на спонукання ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення з метою складання протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції у розумінні ЄСПЛ, тобто схиляння суб`єкта до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

В тому числі на провокацію вказує і пропозиція працівників поліції прослідувати на ТЗ до місця проживання ОСОБА_1 , зафіксувавши його рух на відеокамеру закріплену у салоні поліцейського автомобіля.

Наявні в матеріалах інші докази є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, відтак суд вважає, що провадження у справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Д.Є. Хоменко