Справа № 944/3590/25 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І. М.
Провадження № 33/811/1569/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною захисника адвоката Швеця І.Я. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 05 липня 2025 року о 00 год 15 хв в с.Чернилява по вул.Центральна, 10 керував автомобілем марки Сітроен Берлінго, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки та в медичному закладі, водія відсторонено від керування. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Швець І.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог захисника зазначає, що суддя дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надавши належної оцінки доказам, які свідчать про відсутність факту відмови від проходження огляду.

Стверджує, що після направлення до медичного закладу ОСОБА_2 пройшов медичний огляд, що підтверджуєься актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 від 05.07.2025 року та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2025 року. Вказане суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення, адже огляд було здійснено у встановленому законом порядку, що виключає сам факт відмови від його проходження.

Вважає помилковим висновок судді про те, що ОСОБА_1 , будучи в медичному закладі, фактично не завершив огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на вимогу поліцейського відмовився від використання технічних засобів для визначення наявності такого стану, оскільки медичний огляд на виявлення стану сп`яніння є процедурою, що завершується висновком лікаря та актом медичного огляду. Якщо такі документи є - огляд вважається завершеним, навіть якщо особа не проходила тест «Драгер», що був запропонованим поліцейським.

При цьому звертає увагу, що після направлення особи до медичного закладу огляд на стан сп`яніння здійснюється виключно лікарем, а не поліцейським а тому враховуючи, щополіцейський немає повноважень самостійно проводити чи ініціювати такий тест в медичному закладі його вимога до ОСОБА_1 була незаконною.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Швець І.Я. у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Від захисника адвоката Швеця І.Я. на адресу апеляційного суду скеровано клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР1 № 381667 від 05 липня 2025 року вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2025, відповідно до якого поліцейським ОСОБА_1 скеровувався на огляд в медичний заклад, оскільки в останнього було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в медичному закладі із використанням технічних засобів для визначення наявності стану сп`яніння.

Апеляційний суд відкидає твердження апелянта про те, що наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2025свідчить про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з вказаного висновку, а також акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №22 від 05.07.2025, ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, водночас відсутні відомості про використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі ( відповідно до встановленого рівня), а також відсутня діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу відсутня.

Окрім цього, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі категорично відмовився пройти тестування за допомогою спеціального технічного засобу.

Те, що пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння озвучено працівниками поліції, а не лікарям жодним чином не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Окрім цього, зі змісту п.16 Розділу ІІІ Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів Інструкції вбачається, що після завершення проведення огляду зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Апеляційний суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи висновок медичного огляду не містить підпису ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які відмітки щодо ознайомлення ОСОБА_1 з результатами висновку, а також щодо можливої відмови ОСОБА_1 від підпису.

Зазначені обставини підтверджуються також рапортом інспектора ВРПП Яворівсьського РВП ГУ НП у Львівській області Назарія Яремчука від 05.07.2025.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Швеця Івана Ярославовича залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 08 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА