Номер провадження 3/521/5943/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Засядьвовк О.Д.,

за участю секретаря Котляр Ю.Ю.,

представника Одеської митниці Бурчо І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Болградського району Одеської області, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 24.01.2018 виданий 2330, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 471 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов протокол ПМП №0431/UA500000/2025 від 29.06.2025року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 29.06.2025 року о 21:30 год. в зону митного контролю відділу митного оформлення №5 пункту пропуску „Орлівка митного поста «Придунайський» Одеської митниці в напрямку руху з України до Румунії, по смузі руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», країна реєстрації Україна, реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з пасажирами. Тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, громадянин України ОСОБА_1 , своїми діями заявив про те, що переміщувані ним та пасажирами, які також прямували у автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», країна реєстрації Україна, , реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 , через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

На підставі аналізу та оцінки ризиків посадовими особами Одеської митниці було прийнято рішення переведення автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» країна реєстрації Україна, , реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 , до смуги руху «червоний коридор», для проведення поглибленого митного огляду його багажних відділень, та вантажу, який в ньому переміщувався, а також особистих речей й багажу водія та пасажирів. Під час проведення митного огляду автомобіля, речей водія й пасажирів, у багажному відділені автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», країна реєстрації Україна, , реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 , без ознак приховування, було виявлено пакет, всередині якого знаходилось товари, які за зовнішніми ознаками попередньо ідентифіковано як спеціальні засоби військового призначення, які можна віднести до товарів військового призначення та подвійного використання, а саме: каски 2 шт., бронежилет 1 шт. та пластини до бронежилету 6 шт.Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб. Виявлені товари громадянин ОСОБА_1 не задекларував письмово та не заявив під час усного опитування. Документи, які б містили інформацію про право придбання та використання даних асобів відсутні, інші дозвільні документи для перевезення у громадянина України ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону, були відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 МК України вбачається, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Згідно з Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 №549-IV товари подвійного використання - окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально призначені для військового використання, а також послуги (технічна допомога), пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях чи для розроблення, виробництва, використання товарів військового призначення, зброї масового знищення, засобів доставки зазначеної зброї чи ядерних вибухових пристроїв, у тому числі окремі види ядерних матеріалів, хімічних речовин, бактеріологічних, біологічних та токсичних препаратів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» від 28.01.2004 №86 міжнародна передача товарів подвійного використання може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, центральним органом виконавчої влади, військовим формуванням, правоохоронним органом, органом та підрозділом цивільного захисту України, іноземним суб`єктом господарської чи іншої діяльності, за наявності у них відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаних предметів водієм автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» країна реєстрації Україна, реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 , громадянином України ОСОБА_1 співробітникам митного органу надано не було.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 не заявив митному органу точні відомості, та не надав відповідні документи про переміщувані ним через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

Зазначені дії, на думку представника митниці, мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 3 статті 471 Митного кодексу України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі особисто не приймала. Проте його захисником, адвокатом Ковташем Д.М. були надіслані до суду письмові заперечення до протоколу, в яких викладені пояснення по суті справи, та відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Також просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 ..

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.06.2025 року через зону митного контролю ВМО № 5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з митної території України, по смузі руху «зелений коридор», на транспортному засобі марки «Mercedes Benz Sprinter» (держ. реєстр. номер НОМЕР_5 ), в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , з яким також перебували пасажири.

Під час здійснення митних формальностей, у вказаному транспортному засобі без ознак приховування від митного контролю у багажному відділені вищевказаного транспортного засобу було виявлено пакет всередині якого знаходились дві каски, один бронежилет та пластини до вказаного бронежилету, у кількості шість шт., які на думку посадових осіб митниці «за зовнішніми ознаками попередньо ідентифіковано, як спеціальні засоби військового призначення та подвійного використання». Тобто, нібито вказані предмети підпадають під дію Постанови КМУ від 28.01.2004 № 86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання».

На підставі вищевикладеного, посадовою особою Одеської митниці зроблено висновок, що громадянин ОСОБА_1 не заявив митному органу точні відомості та не надав відповідні документи про переміщувані ним предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщенню через митний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 471 МК України.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК України).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Як вбачається з протоколу ПМП, згідно з Постановою КМУ від 28.01.2004 № 86 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання» міжнародна передача товарів подвійного використання може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, центральним органом виконавчої влади, військовим формуванням, правоохоронним органом, органом та підрозділом цивільного захисту України (далі - суб`єкти), іноземним суб`єктом господарської чи іншої діяльності (далі - іноземний суб`єкт) за наявності у них відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.

Вказаний Порядок визначає процедури здійснення державного контролю за міжнародними передачами:

?товарів подвійного використання, внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, згідно з додатком;

?товарів, не внесених до Єдиного списку товарів подвійного використання, у випадках, визначених статтею 10 Закону України Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», товари подвійного використання - окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально не призначені для військового використання, а також послуги (технічна допомога), пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях чи для розроблення, виробництва, використання товарів військового призначення, зброї масового знищення, засобів доставки зазначеної зброї чи ядерних вибухових пристроїв, у тому числі окремі види ядерних матеріалів, хімічних речовин, бактеріологічних, біологічних та токсичних препаратів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1, 2 ст. 197 МК України встановлено, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, на які накладено електронний підпис, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо пропуску таких товарів через митний кордон України та/або їх випуску, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі "Єдине вікно для міжнародної торгівлі".

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, митницею не доведено належними доказами віднесення виявлених предметів (каски, бронежилет та пластини до нього) до товарів військового призначення та подвійного використання, не встановлено чи відносяться вони до переліку товарів, які підлягають державному експортному контролю, не визначено який порядок їх переміщення через митний кордон України, не з`ясовано чи потрібні дозвільні документи для переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо так, то які саме.

Під доказуванням у провадженні в справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Сам по собі протокол про порушення митних правил без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно зі ст. 508 Митного кодексу України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

Ч. 1 та 2 ст. 515 МК України визначено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

У матеріалах справи відсутній висновок експерта, який підтверджує, що виявлені предмети відносяться до предметів військового та подвійного використання, внаслідок чого є забороненими або обмеженими до переміщення через митний кордон України.

Тобто, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вилучені у ОСОБА_1 товари каски, бронежилет та пластини до нього віднесені до категорії предметів, що мають ознаки військового та подвійного використання, для переміщення яких необхідні дозвільні документи то/або висновок Держекспортконтролю, внаслідок чого є забороненими (обмеженими) для переміщення через митний кордон України, що свідчить про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 9 грудня 2022 № 1378 «Про перелік товарів, на міжнародні передачі (імпорт) яких не поширюється дія Закону України Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання у період воєнного стану на території України», приміткою 3 до позиції «ML13» Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, що наведений у додатку до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807, визначено, що контролю не підлягають шоломи (позиція «ML13.c» Списку), бронежилети (позиція «ML13.d» Списку).

Приміткою 1 до позиції «1A005» Єдиного списку товарів подвійного використання, наведеного у додатку до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 86, визначено, що контролю не підлягають бронежилети, якщо вони перевозяться користувачами з метою їх власного персонального захисту.

Разом з цим, згідно з Переліком товарів, на міжнародні передачі (імпорт) яких не поширюється дія Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» у період воєнного стану на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2022 № 1378, державному експортному контролю не підлягають:

?шоломи, виготовлені відповідно до військових стандартів або технічних умов чи аналогічних (еквівалентних) національних стандартів, та спеціально призначені для них корпуси шоломів, підшоломи та амортизатори/амортизаційні підкладки;

?бронежилети або захисний одяг та компоненти для них:

1) м`який бронежилет або захисний одяг, виготовлені за військовими стандартами або технічними умовами чи їх еквівалентами, а також спеціально призначені для них компоненти;

2) пластини для твердих бронежилетів, які забезпечують балістичний захист рівня III або вище (краще) відповідно до стандарту NIJ 0101.06, July 2008 або національного еквівалента цього стандарту.

Отже, дозвільні документи Держекспортконтролю не потрібні, якщо шоломи та бронежилети перевозяться користувачами з метою їх власного персонального захисту. Водночас, на період дії воєнного стану навіть імпорт (виготовлених відповідно до військових стандартів) шоломів та бронежилетів здійснюється також без дозвільних документів Держекспортконтролю.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про порушення митних правил, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, і тільки тоді вони можуть бути достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 495 МК доказом у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі такі дані встановлюються висновком експерта.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, варто зазначити, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК, оскільки митним органом не надано доказів, що останній мав умисел на вчинення правопорушення та вчиняв дії, спрямовані на недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж, фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленим законом.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що митним органом не доведено наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Як вказано у ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішене питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 268, 460, 471, 527, 528, 529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Засядьвовк