Провадження № 3/201/4024/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Мельниченко С.П., за участі прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Баклана В.В. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Богданівки Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді лікаря-отоларинголога КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР, будучи відповідно до п.п. «г» п.2 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом декларування, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період з

01.01.2025 по 18.02.2025, а саме - 13.05.2025 о 17 год. 33 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Свою позицію вона обґрунтовувала тим, що їй не було належним чином роз`яснено обов`язок щодо подання декларації за типом «прі звільненні». У зв`язку з відсутністю належної обізнаності з цього питання, декларацію було подано нею з пропуском установленого строку.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП посилаючись на достатність доказів винуватості останньої у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією серії №1026 від 30.10.2025 року;

-завіреною копією Наказу №203 КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР від 07.02.2024 року, про порядок медичного обстеження юнаків призовного та допризовного віку, членом комісії якого є лікар-отоларинголог КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР ОСОБА_1 ;

-завіреною копією Наказу №133-к/тр КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР від 18.02.2025 року, про звільнення ОСОБА_1 за основним місцем роботи, з посади лікаря-отоларинголога отоларингологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2, за власним бажанням від 18.02.2025 року;

-копією письмових пояснень гр. ОСОБА_3 від 28.10.2025 року;

-копією письмових пояснень ОСОБА_1 ;

-рапортом працівника поліції та додатками до нього від 20.10.2025 року.

Сукупність вищевказаних доказів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 і перебуваючи на посаді лікаря-отоларинголога КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР, відповідно до підпункту «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», належить до кола осіб, на яких поширюється дія зазначеного Закону як на члена позаштатної військово-лікарської комісії. У зв`язку з цим вона є суб`єктом декларування та суб`єктом юридичної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, і зобов`язана неухильно виконувати вимоги Закону, у тому числі встановлені абзацом першим частини другої статті 45 вказаного Закону.

Враховуючи невиконання ОСОБА_1 , покладеного на неї обов`язку щодо своєчасного подання декларації за типом «при звільненні», суд приходить до обґрунтованого висновку, що її вина у вчиненні інкримінованого правопорушення є повністю доведеною. У сукупності досліджені докази підтверджують наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступінь її вини.

Обтяжуючих відповідальність обставин при розгляді справи в суді не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, однак не в максимальному розмірі, оскільки саме таке адміністративне стягнення забезпечить функцію запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 ч. 2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя С.П. Мельниченко