Провадження № 33/824/4589/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Старенького Сергія Євгенійовича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2025 року серії ЕПР 1 №295087, 09 березня 2025 року о 18 годині 50 хвилин, за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, траса Н-22, 99-й км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 11.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Старенький С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Старенький С.Є. вказує, що 11 травня 2025 року ОСОБА_1 випадково дізнався від свого адвоката про судове засідання, призначене на 12 травня 2025 року. Його попереднім адвокатом Нікушиною В.С. подано клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з її матеріалами. Суд дані клопотання проігнорував та розглянув справу. 09 березня 2025 року о 18 год. 50 хв. за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, траса Н-22, 99-й км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_4 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в одному напрямку, наблизився по головній дорозі до Т-образного перехрестя - позначено на Схемі значком (6). ОСОБА_1 рухався із м. Луцьк в напрямку м. Рівне по головній дорозі в другій смузі руху, справа від нього знаходилось примикання другорядної дороги із с. Гараджа, при виїзді з якої на головну дорогу було встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Приблизно за 60 метрів до перехрестя ОСОБА_1 побачив автомобіль марки «Кіа Soul», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який стояв перед дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» на виїзді з другорядної дороги по праву сторону від його напряму руху. ОСОБА_1 зменшив швидкість, прибравши ногу з педалі газу. Коли до перехрестя залишалось приблизно 20-25 метрів, автомобіль марки «Кіа Soul» раптово рушив вперед на перехрестя, при цьому прискорювався - позначено на Схемі значком (7). ОСОБА_1 , оцінюючи дорожню обстановку та розуміючи, що зіткнення з автомобілем є неминучим навіть в разі гальмування, намагався об`їхати автомобіль марки «Кіа Soul» зліва, при цьому частково виїхавши на зустрічну смугу руху, на якій не було автомобілів в той час. Справа об`їхати раптово виїхавший автомобіль в нього не було можливості, оскільки в правій попутній смузі їхали інші автомобілі, та він створив би аварійну ситуацію для них. ОСОБА_1 намагався об`їхати автомобіль «КІА», але водій ОСОБА_3 ще додала швидкості та вдарила його автомобіль. Після зіткнення обидва автомобілі втратили керування, «Volkswagen» по інерції поїхав із заблокованим правим переднім колесом прямо та з`їхав в кювет на узбіччі дороги, автомобіль «Кіа» розвернуло та він зупинився на узбіччі дороги передньою стороною до місця зіткнення. Тобто, водієм ОСОБА_3 було порушено вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», дорожньої розмітки 1.2 (широка суцільна лінія), п.п. 2.3. б, д, 10.1, 16.11 ПДР України. Є очевидним, що автомобіль марки «Кіа» не проїхав дане перехрестя та точно не закінчив маневр, а перебував в процесі його проїзду. Характер ушкоджень автомобілів свідчить про те, що саме автомобіль «Кіа» вдарив передньою частиною автомобіль «Volkswagen» у його праву передню частину, а не навпаки, як стверджує ОСОБА_3 . Тому є очевидним, що автомобіль марки «Volkswagen» першим проїхав точку зіткнення автомобілів, а саме автомобіль марки «Кіа» вдарив (в`їхав) в автомобіль перед собою. В момент зіткнення автомобілів обидва автомобілі перебували під кутом один до одного та відносно осі смуг дороги, частково займаючи другу справа смугу руху, та приблизно на 1.4 метри (3.5м. - 2.1м) частково заїхавши на першу справа смугу руху. Суд не дав можливості ОСОБА_1 надати докази обставин ДТП та не поставився критично до пояснень особи, яка прямо зацікавлена в результаті розгляду та не може бути неупередженою. Сам же протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушеннями вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Старенький С.Є. також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та його попереднього захисника адвоката Нікушиної В.С. Копія постанови особі, яку притягнуто до відповідальності, не направлялась. До того ж, її було надіслано судом до реєстру лише 10 липня 2025 року. З 03 липня 2025 року адвокатом Стареньким С.Є. надається правнича допомога ОСОБА_1 , яким цього ж дня подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але лише 18 серпня 2025 року справа надана для ознайомлення. 26 серпня 2025 року адвокатом Стареньким С.Є. подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року апеляційну скаргу повернуто, оскільки до неї не долучено договору про надання правової допомоги або витягу з нього.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Старенького С.Є. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника. У матеріалах справи наявна копія судової повістки про виклик ОСОБА_1 на 12 травня 2025 року, але відомості про направлення та отримання цієї повістки відсутні. Таким чином, місцевим судом не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про судове засідання.

Не містять матеріали справи і доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Згідно відомостей, наявних у системі «Електронний суд», лише 10 липня 2025 року постанову доставлено до електронного суду.

03 липня 2025 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Стареньким С.Є. Договір про надання правової та правничої допомоги. 04 липня 2025 року адвокат Старенький С.Є. звернувся до місцевого суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.

18 серпня 2025 року адвокат Старенький С.Є. ознайомився з матеріалами справи, а 26 серпня 2025 року подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року апеляційну скаргу було повернуто, оскільки адвокатом не надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.

Повторно адвокат Старенький С.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за допомогою системи «Електронний суд» 02 вересня 2025 року.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника адвоката Старенького С.Є., вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Приймаючи оскаржувану постанову місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З зазначеним висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п. 11.4 Правил дорожнього руху, оскільки він, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 на дорозі з двосторонім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Разом із тим, із наявної у матеріалах справи схеми місця ДТП, пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наявного у справі відеозапису події вбачається, що автомобіль марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 , маючи намір здійснити поворот ліворуч з другорядної дороги, виїхав на смугу руху головної дороги, по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 , в результаті чого сталось зіткнення.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У відповідності до п. 1.3, 1.4 правил - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У даному випадку, водій транспортного засобу марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 , при виконанні маневру (повороту ліворуч), рухаючись з другорядної дороги, повинен був надати перевагу у русі транспортному засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у своїй смузі руху по головній дорозі прямо.

Рух водія ОСОБА_2 з другорядної дороги з с. Гараджа не заперечується нею в своїх поясненнях, узгоджується з схемою місця ДТП та поясненнями водія ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_1 мав право розраховувати, що на шляху його руху не виїде автомобіль і не створить йому жодних перешкод в русі.

У той же час, водій автомобіля «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_2 не мала права розраховувати, що будь-який транспортний засіб, який рухається у своїй смузі руху по головній дорозі, буде надавати їй дорогу для забезпечення можливості закінчити поворот ліворуч через головну дорогу.

За таких обставин, водій ОСОБА_2 не мала права здійснювати поворот при наявності транспортних засобів на головній дорозі, що очевидно були наявними. Обов`язок водія ОСОБА_2 , визначений п. 16.11 Правил дорожнього руху, а саме, дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, був безумовним.

Відтак розпочинати поворот водій ОСОБА_2 , мала право виключно у разі відсутності будь-яких транспортних засобів, що рухались з лівої сторони по головній дорозі.

В порушення даного пункту правил, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_3 , з метою здійснення повороту, виїхала на головну дорогу, по якій рухався автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Останній, задля уникнення зіткнення, зменшив швидкість та здійснив маневр об`їзду перешкоди у вигляді автомобіля «Kia Soul» ліворуч, обґрунтовано розраховуючи, що водій цього транспортного засобу, дотримуючись правил дорожнього руху, зупиниться та дасть йому можливість проїхати.

Проте, уникнути зіткнення водію ОСОБА_1 не вдалося, в результаті чого сталось зіткнення на зустрічній, по відношенню до смуги руху даного водія, смузі руху.

З зазначеного вбачається висновок, що саме порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 перебуває в причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення та ухвалюючи оскаржувану постанову, поліцейський та місцевий суд не звернули уваги, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Схожі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року у справі №5-218кс15.

Судом не було враховано, що виїзд водія ОСОБА_1 на смугу зустрічного руху викликаний протиправними діями водія ОСОБА_2 , яка в порушення п. 16.11 правил, виїхала на головну дорогу та створила для водія ОСОБА_1 аварійну ситуацію, яку останній намагався уникнути.

Отже, відсутні будь-які підстави вважати, що виїзд водія ОСОБА_1 на смугу зустрічного руху, за таких обставин, взагалі є порушенням правил дорожнього руху.

Разом з тим, у будь-якому разі, такий виїзд на зустрічну смугу руху ніяким чином не перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів.

В даному випадку дії водія ОСОБА_1 місцевий суд мав розглядати виключно з точки зору наявності можливості уникнути шкідливих наслідків, які настали через порушення правил водієм ОСОБА_2 .

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину, всі сумніви, щодо винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У даній справі не доведено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил дорожнього руху, які мали наслідком пошкодження транспортних засобів.

Отже, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, а тому, постанова суду у справі підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Старенькому Сергію Євгенійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Старенького Сергія Євгенійовича задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 14 листопада 2025 року.

Суддя В.О. Фінагеєв