Провадження № 3/201/3470/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 березня 2025 року о 18 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , в районі електроопори № 192 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, перед початком та зміною напрямку руху, зокрема розвороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого своїми діями спричинив створення аварійної обстановки, змусивши зустрічний автомобіль «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , різко змінити швидкість та напрямок руху ліворуч, після чого автомобіль «Фольксваген» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на дорожнє огородження на розділювальній смузі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу, а також іншому майну.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , він рухався по вул. Набережна Перемоги у напрямку центра міста Дніпра, де він здійснив розворот та безперешкодно продовжив свій рух, однак пізніше його наздогнали інші учасники дорожнього руху, які зупинили його та повідомили, що він створив аварійну обстановку водію автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , що призвело до наїзду останнього на дорожнє огородження на розділювальній смузі. Хоча він не був очевидцем цієї дорожньо-транспортної пригоди та не може надати жодних пояснень щодо її обставин, однак, повернувшись на місце події, зробив припущення, що водій ОСОБА_3 , ймовірно, рухаючись на великій швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду.

Водій ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснив, що 02 березня 2025 року приблизно о 18 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , він рухався крайньою лівою смугою по вул. Набережна Перемоги з боку центра міста Дніпра. В цей момент він несподівано побачив зустрічний автомобіль «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , водій якого, ОСОБА_1 , небезпечно та різко розпочав маневр розвороту, у зв`язку з чим він був вимушений екстрено загальмувати та вивернути ліворуч, що призвело до втрати ним керування та наїзду на дорожнє огородження на розділювальній смузі. При цьому він не міг безпечно змінити свій напрямок руху праворуч, оскільки по суміжних смугах справа, слідував попутний транспорт, що б, в противному випадку, призвело до більш значних наслідків.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 02 березня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбувся наїзд на перешкоду, попередній напрямок руху водія ОСОБА_2 та місце розташування автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цього засобу та іншого майна, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; письмовими поясненнями очевидця пригоди свідка ОСОБА_4 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426546 від 18 серпня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується оглянутим під час судового розгляду відеозаписом обставин дорожньої-транспортної події з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, на якій відбулась ця пригода. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення відомостях, зокрема про те, що водій автомобіля «Сузукі», д/н НОМЕР_1 , здійснюючи розворот, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого своїми діями спричинив створення аварійної обстановки, змусивши зустрічний автомобіль «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , різко змінити швидкість та напрямок руху ліворуч, після чого водій останнього втратив керування, що призвело до наїзду на дорожнє огородження на розділювальній смузі.

Таким чином, дії водія ОСОБА_1 стали безпосередньою причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, наслідки якої не перебували у причинному зв`язку з діями водія ОСОБА_2 , який рухався у сталому напрямку, без зміни траєкторії руху, тоді як ОСОБА_1 раптово та непередбачувано розпочав маневр розвороту, чим створив аварійну обстановку. Унаслідок цього ОСОБА_3 втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на дорожнє огородження. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 мав об`єктивне право розраховувати, що інші учасники дорожнього руху дотримуватимуться вимог правил дорожнього руху, зокрема, що водій ОСОБА_1 , відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, не створюватиме безпідставних перешкод або небезпеки для зустрічного транспорту.

Тобто ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху та розвороту повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак правопорушником при виборі смуги руху і прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її інтенсивність на ділянці дороги, по якій у зустрічному напрямку наближався водій ОСОБА_5 .

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями, зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 02 березня 2025 року, а саме щодо часу та місця події, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також індивідуальних ознак причетних транспортних засобів, які повністю збігаються з засобами, керованими кожним з учасників цієї події, зокрема як то тип, марка, модель та колір причетних легкових автомобілів, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно не викликає сумнівів у його достовірності та доводить наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Таким чином, твердження сторони захисту щодо можливого технічного втручання або монтажу наданого відеозапису не спираються на об`єктивних даних, отриманих у результаті безпосереднього сприйняття таких обставин органами зору чи слуху. Водночас такі твердження не підтверджуються жодними іншими доказами у справі та не обґрунтовуються відповідними технічними висновками спеціалістів, поданими на засадах змагальності сторін у судовому процесі, тобто об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про безпідставність та невмотивованість клопотання про визнання відео-доказів недопустимими.

Враховуючи, що означений відеозапис був отриманий від компетентного органу на запит представника потерпілого, при цьому відео-фіксація обставин пригоди здійснювалась ситуативно засобами зовнішнього відеоспостереження, суд вважає, що відсутні об`єктивні дані, які б викликали сумнів у достовірності цього відеозапису, так само як і підстави вважати, що зазначений доказ був отриманий незаконним шляхом.

Щодо заперечень сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту його виявлення, що, на їх думку, суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, слід зазначити наступне. Зокрема, відповідно до положень пункту 6 Розділу ІХ вищезазначеної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріли ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Згідно з пунктом 7 Розділу ІХ зазначеної Інструкції, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинна в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дійсно був складений пізніше установлених строків, однак дані обставини не стали наслідком порушень з боку уповноважених посадових осіб, а наступили з об`єктивних процесуальних причин. Зокрема, первинно протокол був складений стосовно іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 , провадження щодо якого було закрито апеляційним судом через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Після цього, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування обставин пригоди й визначення відповідальної особи, уповноваженими особами було правомірно розпочато оформлення протоколу стосовно водія ОСОБА_1 .

Таким чином, визнаючи заявлені аргументи сторони захисту загалом слушними, суд водночас зазначає, що виявлені недоліки не впливають на суть розгляду справи, не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення та, як наслідок, забезпечити охорону порушених прав і свобод, а також охорону встановленого правопорядку. Крім того, зазначені недоліки не призводять до надмірного обмеження прав і свобод учасників процесу та не позбавляють їх можливості реалізовувати свої процесуальні права і виконувати покладені обов`язки.

Відтак, аргументи захисника щодо наявності недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, слід вважати безпідставними, оскільки, перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд робить висновок про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час наїзду автомобіль «Фольксваген» на перешкоду.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, з матеріалів адміністративної справи, яка надійшла в провадження суду 10 вересня 2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 02 березня 2025 року, а отже, на момент розгляду справи 17 жовтня 2025 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко