Номер провадження 3/201/3715/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Ополинська І.Г., за участю прокурора Дубровської В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Дніпропетровського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ємільчине, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зі слів маючу вищу освіту, не одружену, працюючу фізичною особою-підприємцем 3 групи оподаткування, працюючу спеціалістом з надання послуг підбору персоналу в БО "БФ "ЯНГОЛИ СПАСІННЯ" (), з 28 лютого 2025 року звільнену з посади інспектора сектору кадрового забезпечення ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2021 року у порядку ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 прийняла Присягу працівника Національної поліції України, які після складання власноруч підписала.

Відповідно до Наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 1157 о/с від 6.10.2024 «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16.10.2024 переміщено на посаду інспектора сектору кадрового забезпечення ДРУП N?1 УНП в Дніпропетровській області.

Згідно п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

При цьому ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції, цим та іншими законами України.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду інспектора сектору кадрового забезпечення Дніпропетровського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно п. п. «3» п. 1 ч. 1 ст. З Закону є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону є суб`єктом декларування.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 243 о/с від 26.02.2025 «По особовому складу» відповідно до п. 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - з 28.02.2025 лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з Національної поліції України.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"'ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 , подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2025 по 28.02.2025 31.03.2025 о 23 годині 59 хвилини, тобто поза межами строку встановленого законодавством для подання такої декларації.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено, що дії, направлені на подання декларації, розпочато лише 31.03.2025, тобто після закінчення граничного строку для подання вказаного документу.

Поважних причин несвоєчасного подання декларації під час проведення перевірки не встановлено.

При цьому ОСОБА_1 неодноразово за час проходження служби була ознайомлена з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб?єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», в тому числі при прийнятті на посаду та при звільненні.

Загалом за час здійснення діяльності, пов?язаної з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала 3 декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що безумовно свідчить про його обізнаність з роботою у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно - правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв?язку зі звільненням 31.03.2025 з посади інспектора сектору кадрового забезпечення Дніпропетровського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, будучи згідно з п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом вказаного закону та відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону суб?єктом декларування, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2025 по 31.03.2025), а саме - 31.03.2025 о 23 год. 59 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, підтвердила обставини, викладені у протоколі. Підтвердила, що поважні причини, які зумовили несвоєчасне подання нею декларації за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями, відсутні. Просила призначити мінімальне стягнення.

Прокурор Дубровська В.М. вважала, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою законом на такі дії особою, із дотриманням ст. 254, 256 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена у повному обсязі і підтверджується наявними у справі належними і допустимими доказами, а тому просила визнати останню винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Заслухавши міркування прокурора Дубровської В.М., пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні останньої, якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оскільки обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначений Законом України «Про запобігання корупції», а тому диспозиція норми ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому, формулюючи суть адміністративного правопорушення, вказівка на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"'ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, ОСОБА_1 будучи звільненою 28 лютого 2025 року з почади інспектора сектору кадрового забезпечення ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та її вина у скоєнні цього правопорушення є цілком доведеною та підтверджується наступними матеріалами адміністративної справи, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, листом ДВБ НПУ про розгляд матеріалів НАЗК №47-06/63917-25 від 24.07.2025 року за вихідним №41704-2025 від 28.07.2025 року з додатками, запитом ДВБ НПУ №58051-2025 від 05.08.2025 року, відповіддю Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області № від 08.08.2025 року з додатками, рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС відділу протидії корупції Дніпровського управління ДВБ НП України з додатком, рапортами старшого оперуповноваженого в ОВС відділу протидії корупції Дніпровського управління ДВБ НП України від 13.08.2025 року з додатками, листом Дніпропетровської обласної прокуратури № 17-937ВИХ-25 від 16.09.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.08.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.09.2025 року, у витягу з Єдиного державного реєстру декларацій відносно ОСОБА_1 .

Отже, аналізуючи досліджені під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, документи та матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, ОСОБА_1 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв?язку зі звільненням 31.03.2025 з посади інспектора сектору кадрового забезпечення Дніпропетровського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, будучи згідно з п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом вказаного закону та відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону суб?єктом декларування, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2025 по 31.03.2025), а саме - 31.03.2025 о 23 год. 59 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, а тому в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина у вчиненні такого правопорушення є цілком доведеною.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, визначаючи останній вид і розмір адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу правопорушниці, ступень її вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом`якшують її відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення нею нових правопорушень необхідно застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська