ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 604/760/25

Провадження № 33/820/697/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Теліцина А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Теліцина А.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору в дохід держави.

Крім того судом роз`яснено, що відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У разі примусового виконання цієї постанови з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 1700,00 грн.

За постановою суду, 20.06.2025 о 02:08 на автодорозі М-30 191 км. водій ОСОБА_1 керував автомобілем МАN TGM 12.250 реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Ярмолинецького районного суду від 14.11.2024 у справі №689/2269/24, повторно, протягом року (постанова по справі про адміністративне правопорушення від 01.06.2025 ЕНА№4870684 за ч. 4 ст. 126 КУпАП), чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, повторне, протягом року вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2 4 цієї статті, а саме, повторне, протягом року, керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Теліцин М.Ф. просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення. Вказує, що із змісту протоколу, складеного стосовно ОСОБА_1 , неможливо встановити чи йому інкримінується, повторне протягом року керування транспортним засобом будучи особою, яка немає права керування транспортними засобами. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Стверджує, що формулювання обвинувачення, викладене у протоколі, не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що 20.06.2025 ОСОБА_1 , у вказаний день, керував транспортним засобом, міг перебувати у статусі особи позбавленої права керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність у ч.4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами), а не ч.2 ст. 126 КУПАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом), що фактично з ознакою повторності, йому ставиться у вину. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. Крім того, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд не врахував даних про його особу, який боронив суверенітет України, наявність у нього хворої дружини, яка потребує постійного догляду та транспортування до лікувальних закладів, характер вчиненого правопорушення, що дає підстави для застосування найменшого терміну, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Теліцина А.М., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції захисник Теліцин А.М. пояснив, що ОСОБА_1 повідомлений про час та дату розгляду справи, однак з`явитися не може, довіряє йому, не заперечує, щоб апеляційний суд розглянув справу у його відсутність.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне, протягом року, вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За наслідками судового розгляду судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №367201 від 20.06.2025, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом, зокрема у ньому йдеться про те, що 20.06.2025 р. о 02:08 на автодорозі М-30 191 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем МАN TGM 12.250 реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Ярмолинецького районного суду від 14.11.2024 р. у справі №689/2269/24, повторно, протягом року (постанова по справі про адміністративне правопорушення від 01.06.2025 р. ЕНА№4870684 за ч. 4 ст. 126 КУпАП), чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, повторне, протягом року вчинення порушень, передбачених ч. ч. 2 4 цієї статті, а саме, повторне, протягом року, керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами;

- відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який підтверджує, обставини, викладені у протоколі від 20.06.2025, а саме те, що на місці зупинки автомобіля марки МАN TGM 12.250 поліцейські встановили особу водія ОСОБА_1 , який підтвердив, що їхав з метою заробітку коштів, чим підтвердив факт керування транспортним засобом, не заперечив того, що притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- рапорту поліцейського взводу №1 роти №3 Батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції І.Леська, в якому зазначено, що 20.06.2025 близько 02 год 08 хв на АД М30 191 км СП «Підволочиськ» було зупинено транспортний засіб МАN TGM 12.250 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів було встановлено, що даний водій позбавлений права керування транспортними засобами Ярмолинецьким районними судом Хмельницької області та не мав права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим на нього було складено протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП серія ЕПР1 №367201, та відсторонено від керування транспортним засобом;

- постанови Ярмолинецького районними судом Хмельницької області від 14.11.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції означеної статті. Дана постанова набрала законної сили 26.11.2024;

- постанови серії ЕНА №4870684 від 01.06.2025, якою підтверджується, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення п. 2.1 «а» ПДР, оскільки він здійснював керування МАN TGM 12.250 реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому 14.11.2024 був позбавлений права керування транспортними засобами, на підставі рішення Ярмолинецького районними судом Хмельницької області, строком на 1 (один) рік;

Згідно ч.3 ст.291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її о триманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відомостей про те, що постанова поліцейського серії ЕНА №4870684 від 01.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. скасована, у матеріалах справи немає, апелянтом не надано, а відтак вона набрала законної сили. Факт притягнення, останнього, за вказаною статтею, не заперечила і сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

- довідки Департаменту УПП в Тернопільській області від 27.06.2025, сформованої на підставі даних Інформаційного порталу Національної поліції України, згідно з якою ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 14.11.2024 та ч. 4 ст. 126 КУпАП 01.06.2026. Крім того, із довідки слідує, що на ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засоби: Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , 2005 року випуску та ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_3 1991 року випуску;

- довідки Департаменту УПП в Тернопільській області від 27.06.2025, сформованої на підставі даних Інформаційного порталу Національної поліції України, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке у нього було вилучено 20.06.2025, на підставі постанови Ярмолинецького районними судом Хмельницької області від 14.11.2024 справа №689/2269/24 про притягнення, останнього, до адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що вони відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження «поза розумним сумнівом» висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.1.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Аналіз перелічених доказів та наведеної норми права, підтверджують обставини повторного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, що підтверджує правильність кваліфікації його дій за ч.5 цієї статті, а тому відповідні доводи апеляційної скарги, в частині не згоди з кваліфікацією відхиляються.

За таких обставин, стороною захисту не надано доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази, в їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, що не спростовано доводами апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови місцевого суду - є безпідставними.

Позиція сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Вид та розмір стягнення накладено на ОСОБА_1 судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані, в повній мірі, підстав для його пом`якшення, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, на що посилається захисник, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, місцевий суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Теліцина А.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша