Справа № 365/711/25
Номер провадження: 3/365/286/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" листопада 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404611 від 27.07.2025, складеного поліцейським СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 27.07.2025 о 22 год. 22 хв. в селищі Згурівка, вул. Українська, 6, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом FORTE FT200-ТК03, д.н.з НОМЕР_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest DRAGER (6810) під відеозапис портативного відео реєстратора номер 861608, результат огляду 2,80 проміле, тест 1050, чим порушив п. 2.9 ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи їн сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

У судові засідання, призначені на 10.09.2025, 18.09.2025, 04.11.2025, 18.11.2025 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв на відкладення розгляду справи до суду не направив. Судові повістки про виклик у суд підправлялися на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У ст. 268 КУпАП зазначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Суддя вважає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляючи працівнику поліції адресу свого місця проживання, бере на себе обов`язок отримувати відповідну кореспонденцію по справі за вказаною адресою. Крім того, суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України») відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративна відповідальність ґрунтується на ряді принципів, основними з яких є законність, відповідальність лише за вчинення протиправного діяння, відповідальність лише за наявності вини, невідворотності відповідальності, індивідуалізації відповідальності.

В силу ст. 268 КУПАП та з метою забезпечення принципів адміністративної відповідальності, суддя визнала можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи містяться відомості про повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, крім того ОСОБА_1 знав, про те, що на нього складено адміністративний матеріал, а тому був зобов`язаний цікавитись про хід судового розгляду. Будь-яких заяв на відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється , зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404611 від 27.07.2025 (а.с. 1);

- чек № 1050 Alcotest DRAGER 6810 від 27.07.2025 із показником 2,80 проміле (а.с. 2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.07.2025, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду у КНП «Згурівська лікарня» відмовився (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому вказано, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: млява мова, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота; результат огляду на стан сп`яніння 2,80 проміле (а.с. 4);

- розписка ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння (а.с. 5);

- долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, на яких відображення підтвердження ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, роз`яснення поліцейським причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат такого огляду 2,80 проміле. Із доданого відео вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої (а.с. 6);

- довідка про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 7);

- довідка про те, що за відомомстями ГСЦ МВС за ОСОБА_1 посвідчення водія не значиться (а.с. 8).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення на особу, яка вчинила дані правопорушення, адміністративного стягнення, суддя враховує мету адміністративного стягнення, яка є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах санкції даної статті, а саме стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. При цьому суддя в даному випадку застосовує до правопорушника додаткове стягнення керуючись правовою позицією ККС ВС викладеною у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, в якій звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 251, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк позбавлення права керування ОСОБА_1 рахувати з дня набрання цією постановою законної сили.

Згідно з ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М. Кучерява