ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/586/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 - Ленько Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ленько Р.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Згідно із постановою суду, 22.06.2025 року о 01 год. 24 хв., в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf Plus», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510 ARMF 0286 та проведення такого огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі представник Лилика М.О. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 27.10.2025 з ЄДРСР.

Мотивує скаргу тим, що розгляд справи відносно ОСОБА_1 14.10.2025 року відбувся за його відсутності та за відсутності адвоката, при тому, що належне повідомлення про дату та час судового засідання суддею не надсилалось, що призвело до порушення його права на захист.

Наголошує на тому, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf Plus» д.н.з. НОМЕР_1 у момент зупинки.

Мотивує скаргу тим, що зупинка транспортного засобу не ґрунтувалася на передбачених законом підставах, а тому вважає що складений протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, який не може бути покладений в основу висновків суду.

Вважає, що посилання у вказаному процесуальному документі на наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (запах алкоголю, порушення мови, координації) не підтверджуються відеозаписом, який є у матеріалах справи, оскільки на ньому не зафіксовано ознак, які б свідчили про стан сп`яніння.

Обґрунтовує вимоги тим, що сам протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення в контексті стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а інші докази, які б переконливо підтверджували факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у справі відсутні.

Наголошує на тому що навіть у разі підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, за відсутності доказів самого факту керування ним транспортним засобом, склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 та адвоката Ленько Р.І., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки представник ОСОБА_2 з вказаною постановою суду ознайомився 27.10.2025 з ЄДРСР та лише з цього часу зміг подати апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369171 від 22.06.2025, з якого вбачається, що 22.06.2025 року о 01 год. 24 хв., в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf Plus», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510 ARMF 0286 та проведення такого огляду в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України;

відеозаписі із автореєстратора автомобіля працівників поліції під назвою IMG_3122.MP4 від 29.06.2025, з якого вбачається, що по вул. Протасевича водій тз порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3.;

- відеозаписі із нагрудної камер працівника поліції, з якого вбачається, що що 22.06.2025 року о 01 год. 24 хв., в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31 працівниками поліції шляхом застосування проблискових маячків червоного кольору, під час дії комендантської години, був зупинений автомобіль марки «Volkswagen Golf Plus», д.н.з. НОМЕР_1 , з якого, після його зупинки, із місця водія вибіг громадянин, яким виявився ОСОБА_1 .. У зв`язку із виявленням у водія ОСОБА_1 працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора та проведення в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради, від якого водій ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що він не керував даним транспортним засобом, а докази зворотнього у працівників поліції відсутні. При цьому, суддя зазначає, що зазначені дані відеореєстратора із службового автомобіля працівників поліції достеменно підтверджують, що водієм автомобіля «Volkswagen Golf Plus», д.н.з. НОМЕР_1 у момент його зупинки був саме ОСОБА_1 .. Також, як свідчать зазначені відеодокази, ОСОБА_1 працівником поліції перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення було роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, складено та оголошено протокол про адміністративне правопорушення, від отримання копії якого останній відмовився;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1936 103 24 газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alcotest 7510 OIML №ARMF - 0286, чинного до 14.11.2025, з якого слідує, що за результатами повірки встановлено: засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія;

- копії направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» від 22.06.2025;

- рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядового ОСОБА_3 від 29.06.2026 року, з якого вбачається, що під час несення служби в складі екіпажу ЮПІТЕР 203 близько 01:24год. 22.06.2025 року ними було виявлено тз «Volkswagen Golf Plus» днз НОМЕР_1 який рухався по вул. Микулинецька, під час дії комендантської години, після зупинки тз, водій різко вийшов з автомобіля і почав тікати, був одягнутий джинси темного кольору, кросівки чорного кольору з білою підошвою і білим надписом N, білу футболку, якого потім було виявлено неподалік автомобіля на АЗС маркет, ким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте водій відмовився після чого було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі після чого водій також відмовився;

- довідці Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 25.06.2025 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи твердження апелянта про те, що розгляд справи судом першої інстанції було проведено за його відсутності та за відсутності захисника, що призвело до порушення права на захист, вважаю їх необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Розписка міститься в матеріалах справи, а посилання на те, що суд безпідставно вважав неявку захисника неповажною, спростовуються тим, що апелянт не надав суду будь-яких документально підтверджених доказів існування поважних причин такої неявки. При цьому, перебіг судового розгляду свідчить, що провадження відкладалося неодноразово саме з метою забезпечення реалізації права на захист, тому подальше зволікання розгляду справи суперечило вимогам щодо розумних строків та ефективності провадження.

Посилання на відсутність належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтується на матеріалах справи. З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції достовірно встановлено, що саме ОСОБА_1 вийшов із місця водія одразу після зупинки автомобіля, після чого намагався залишити місце події, що узгоджується і з рапортом працівника поліції. Будь-яких даних, що інша особа перебувала за кермом або що транспортний засіб рухався без водія, матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про незаконність зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки автомобіль був зупинений під час дії комендантської години із застосуванням проблискових маячків, що повністю відповідає положенням ПДР України та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Порушення комендантської години вже само по собі є достатньою підставою для зупинки.

Посилання апелянта на нібито відсутність ознак алкогольного сп`яніння також спростовується матеріалами відеофіксації та рапортами працівників поліції, де зафіксовано запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проведення огляду на місці та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що відповідно до п. 2.5 ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення до відповідальності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи .

З огляду на викладене, постанову судді щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ленько Р.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя