ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН невідомий, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 , будучи неповнолітнім, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужби на лінію «102», даний виклик не є підтвердженим БК 472107. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином, ОСОБА_1 безперечно розумів, що Солом`янським районним судом м. Києва будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи. Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових пояснень чи заперечення проти протоколу.

Крім того, на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суддя відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, доведена також матеріалами справи про адміністративне правопорушення, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №544518 від 28.08.2025року, даними протоколу АПЗ18 №007475 від 28.08.2025, відеозаписом події.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів, правопорушником суду не надано.

А, тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, так як він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Однак, відповідно до ст.13 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, який на момент вчинення правопорушення був неповнолітній, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений п.2 ч.1 ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки відповідно до ст.24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.13, 24-1, 183, 221, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу відповідно до ст. 24-1 КУпАП у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.А. Агафонов