Провадження номер 3/741/792/25
Єдиний унікальний номер 741/1580/25
ПОСТАНОВА

іменем України

20 листопада 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Сокирки Є.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення (протокол про а/п серії ВАД № 773205) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає у АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІ групи,

передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року о 16 год 43 хв гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхала його та ображала нецензурною лайкою, унаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом поліції за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заперечень суду не надала, не повідомила суд про причини неявки та не надала доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Окрім цього, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставини справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд робить нижченаведений висновок.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, передбачена відповідальність за домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є доведеною, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме:

- обставинами, указаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 773205 від 22 серпня 2025 року, відповідно до якого 22 серпня 2025 року о 16 год 43 хв гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхала його та ображала нецензурною лайкою, унаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю (а. с. 2);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (а. с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими 22 серпня 2025 року поліцейському СРПП ВП № 4 Ніжинського РУП (а. с. 4).

Суд зазначає, що поведінка ОСОБА_1 у даному конкретному випадку істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин в родині, адже характер та інтенсивність її дій, що встановлено з письмових пояснень потерпілого безумовно спричинили йому, особі поважного віку, емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе за ознакою віку, та, як наслідок, могли завдати шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд робить висновок про те, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

На виконання приписів ч. 5 ст. 283 КУпАП, з урахуванням конкретних обставин, встановлених у цій справі, враховуючи особу правопорушниці, суд робить висновок щодо відсутності необхідності направлення правопорушниці на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства раніше не притягувалася.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА