справа № 388/2525/25
провадження № 3/388/1027/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025м. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 22 жовтня 2025 року о 21:00 годині за адресою: вул. Іванова, 121, с.Варварівка, Кропивницький район, Кіровоградська область вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалась у відмові особи у залишенні визначеного поліцейським місця на певний строк з метою недопущення вчинення повторного правопорушення, відповідно до ст.36 Закону України «Про національну поліцію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку.

Відповідальність за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 485966 від 22 жовтня 2025 року, цього ж дня о 21:00 годині за адресою: с.Варварівка, вул. Іванова, біля будинку 121 гр. ОСОБА_1 чинив злісну непокору законної вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові особи у залишені визначеного поліцейським місця на певний строк, з метою недопущення повторного правопорушення, відповідно до ст. 36 Закону України «Про національну поліцію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення особою уповноваженою на його складання додано такі докази: 1) копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 485967 від 22 жовтня 2025 року; 2) протокол про адміністративне затримання АА № 137220 від 22 жовтня 2025 року; 3) копія пояснення ОСОБА_2 ; 4) рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області В. Паламарчука від 22 жовтня 2025 року.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у злісній непокорі законної вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові особи у залишені визначеного поліцейським місця на певний строк, з метою недопущення повторного правопорушення.

Для наявності в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно довести сукупність юридичних фактів: 1) поліцейським здійснено законне розпорядження або вимогу при виконанні ним службових обов`язків. Такого роду розпорядження чи вимога має бути висловлена поліцейським особі в чіткій, зрозумілій формі, з посиланням на конкретні правила, що містяться в нормативно-правових актах, що формалізують законність такого розпорядження чи вимоги. Одночасно особі необхідно роз`яснити, що невиконання розпорядження чи вимоги буде мати наслідком вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 2) непокора такому законному розпорядженню чи вимозі має бути злісною. Поняття «злісність» не має якогось нормативного закріплення. Злісність поведінки завжди має умисний характер та характеризується конкретними діями особи. Ці дії можуть бути різноманітними.

У будь-якому випадку, злісність непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обов`язків, має мати конкретний зовнішній вираз, тобто характеризуватися конкретними діями, ставитися у провину винній особі та мати свій вираз у змісті обвинувачення, тобто у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, що відображає винне діяння особи.

Окрім цього, положення ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетного характеру, тобто зазначають правило неповно, посилаючись на інші норми чи акти.

Тобто законним розпорядження або вимога при виконанні поліцейським службових обов`язків є тоді, коли таке розпорядження чи вимога містяться в нормативно-правовому акті, що їх регламентує та робить обов`язковими до виконання учасниками конкретних правовідносин. Відповідно у провину винному повинно ставитись порушення такого нормативного правового акта та відображатися у змісті обвинувачення.

У цій справі про адміністративне правопорушення з огляду на зміст обвинувачення ОСОБА_1 , відсутні фактичні дані, що свідчать про його саме злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вчинення даного правопорушення, не містять письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 , а письмові пояснення ОСОБА_2 не можна оцінювати як докази у справі, оскільки вона є зацікавленою особою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази того, хто є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке працівник поліції вимагав покинути ОСОБА_1 на певний час.

Таким чином, можна прийти до висновку, що працівник поліції здійснював примусове виселення особи із житла, яка можливо належить на праві власності ОСОБА_1 ..

Зміст обвинувачення не містить посилання на правило нормативного характеру та на нормативно-правові акти, які надають поліцейському повноваження та право на примусове виселення особи із житла на певний період, не має доказів непокори законній вимозі працівників поліції особою, стосовно якої винесено протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки не доказано сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів наявності у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 185, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Д.М. Баранський