Справа № 279/6379/25 провадження №3/279/1888/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 , 08.10.2025 о 18.46 год. в м.Коростені по вул.Шатрищанський, 61 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння рук, розширенні зініці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в м едичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, в якій вказав, що 08.10.2025 о 18.40 год. працівниками поліції було складено відносно нього адміністративний протокол з яким він не погоджується, оскільки він не керував автомобілем, автомобіль знаходився в нерухомому стані в районні данного маневру, двигун не працював. Зазначив, що він не перебував в будь якому сп`янінні, знаходився в адекватному стані. Ознаки наркотичного сп`яніння поліцейськими було встановлено з аргументів того, що він вже притягувався за ст.44 КУпАП, тому і не знайшли іншої причини запропонувати пройти медичний огляд. Від огляду він не відмовлявся, але з тією умовою, що поверне автомобіль власнику. При цьому, адмін протокол при ньому не складався. Тобто поліцейськими без будь яких доказів та обгрунтувань склали на нього протокол.

Адвокат Орлюк С.А. заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки докази керування транспортним засобом суду не надано та з відео долученого до матеріалів адміністративної справи не вбачається факту керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 17.12.2008№ 1103 та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

До протоколу долучено відеофайл, з якого вбачається, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , підійшовши до автомобіля на запитання ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що причина його зупинки відбулась відповідно до постанови КМУ №1147 та п.7 ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Після, на запитання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що він давно нічого не вживав та погодився на проходження освідування, але з умовою, що після того як віддасть автомобіль "дідусю". Крім того, поліцейський запропонував ОСОБА_1 провести повершневий огляд, на що останній погодився. Після того, як провели огляд автомобіля та речей ОСОБА_1 та нічого не знайшли, вони запідозрили, що ОСОБА_1 нібито міг вживати наркотичні засоб, оскільки він неодноразово вже був притягувався до відповідальності, та наразі має ознаки наркотичного сп`яніння. Факту керування ОСОБА_1 на відео не зафіксовано, однак він сам повідомив, що його дідусь попросив перевезти автомобіль, тобто факт керування транспортним засобом він не заперечив. Після, відеозапис було перервано, тобто він є неповний та не відображає всіх подій.

Як встановлено судом, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, на що він був згоден, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли. При цьому, ОСОБА_1 погоджувався проїхати до медичного закладу, після повернення авто дідусю, на що працівники поліції йому відмовили.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності явних ознак перебування в такому стані, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, неможливий.

До того ж, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, коректний та врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України (ч. 2).

Згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст. 251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.

"Одним з проявів верховенства права, - підкреслюється у підпункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11. № 15-рп/2004, - є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим... Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права..."

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 245, 268, 271, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом