Справа № 635/7154/25
Провадження № 3/635/2940/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Покотилівка Харківської області матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2025 року о 16-53 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, Полтавське шосе 202/1 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , його захисник адвокат Гаращак В.В. не з`явилися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

ОСОБА_1 повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, яка повернулась до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а вподальшому шляхом смс-повідомлень на номер телефону, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а також через захисника.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гаращак В.В. повідомлений про день та час розгляду справи через підсистему «Електронний суд».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та адвокат Гаращак В.В. без поважних причин не з`явилися до суду, заяв від них про відкладення розгляду справи або про причини неявки в судове засідання не надходило, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд вважає причини неявки не поважними та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 435893 від 27.08.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України;

- довідкою УПП в Харківській області ДПП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 згідно облікових даних ІПНП;

- довідкою УПП в Харківській області ДПП , в якій зазначено, що транспортний засіб Мercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 згідно облікових даних ІПНП;

- довідкою УПП в Харківській області ДПП про повторність, відповідно до якої згідно облікової бази ІПНП у відношенні ОСОБА_1 складалися адміністративні матеріали, а саме: Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова по справі № 645/7418/24 від 08.01.2025 ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. 13.11.2024 р. у відношенні ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 т. 126 КУпАП серії ЕНА № 3507737 за порушення вимог п.2.1.а ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з накладанням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Постанова набрала законної сили;

- копією постанови серії ЕНА № 3507737 від 13.11.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.;

- копією постанови Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.01.2025 р. по справі № 645/7418/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції М.Боченка, в якому він зазначає, що 27.08.2025 р. під час несення служби за адресою: Харківська область, слище Пісочин, Полтавське шосе 202/1 км, ним було зупинено транспортний засіб Мercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . У ходи перевірки останнього за системою ІПНП було виявлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами та вчинив правопорушення повторно протягом року. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР 1 № 435893 за ч.5 ст.126 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР України. Данна подія зафіксована на бодікамери 472534, 472526.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований факт зупинки ОСОБА_1 на блок-посту, встановлення його особи. Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював факт керування транспортним засобом та факт обізнаності про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Надані суду докази суд вважає належними та допустимими.

Дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд доходить висновку, що дії останнього правильно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На переконання суду, сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставини, що обтяжують відповідальність та відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 221, 283, ч.5 ст.126 КУпАП України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (Протокол серія ЕПР 1 № 435893; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0020001) в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текс постанови складено 19.11.2025 р.

Суддя О.М. Якішина