Справа № 750/3502/25 Головуючий у 1 інстанції Кузнєцова О. О.
Провадження № 33/4823/857/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Ширая А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ширая А.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Місцевим судом встановлено, що 06 березня 2025 року, о 07 год. 10 хв., у місті Чернігів, по вул. Г.Полуботка, 86, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager ARND-0026; результат - 1,61 проміле, з яким ОСОБА_1 згоден, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Ширай А.А. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що з відеозапису очевидно, що будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у водія, на яких наголошував поліцейський, об`єктивно встановлено не було. ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці; різкої зміни забарвлення шкірного покриву та тремтіння пальців рук не було, про що постійно наголошував ОСОБА_1 , а тому пропозиція поліцейських пройти огляд була безпідставною. Вважає, що на водія був тиск через повідомлення про евакуацію автомобіля, через складання постанови про зупинку транспортного засобу з порушеннями ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263453 від 06.03.2025, ОСОБА_1 , 06 березня 2025 року, о 07 год 10 хв, по вул. Г.Полуботка, 86, у м. Чернігові, керував транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці, зі згоди водія, у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager ARND-0026, результат позитивний - 1,61 ‰. Водій з результатом згоден. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП ( а. с. 5).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер» № АRND 0026, результат продування ОСОБА_1 вказаного спеціального технічного приладу становить 1,61 проміле, з яким останній погодився та поставив свій підпис (а.с.6).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки поліцейським надійшла інформація про те, що водій може перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено. Після чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки. Відображений на відеозаписі процес підготовки приладу до тестування свідчить про те, що прилад був запакований. Результат тесту - 1,61 проміле. Після проведеного огляду на місці зупинки поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, якщо він не згоден з результатом. При цьому, ОСОБА_1 конкретно не висловлював свою незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та бажання пройти огляд у лікарні. Працівниками поліції водію були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, після чого складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Більш того, ОСОБА_1 намагався домовитись з поліцейськими не оформляти на нього адміністративні матеріали, що також свідчить про спробу останнім уникнути відповідальності за скоєне.

Крім того, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час проходження огляду, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції апелянт не надав, тому такі доводи необхідно оцінювати критично.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання захисника на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються відеозаписом події, згідно яких в останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені працівником поліції у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, були вказані в Акті медичного огляду клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя (а.с.7).

Доводи сторони захисту про недотримання працівниками поліції вимог зазначених вище Інструкції та Порядку щодо направлення водіїв для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не є слушними, оскільки після проведеного огляду на місці зупинки поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, якщо він не згоден з результатом. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та бажання пройти огляд у лікарні.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ширая А.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний