КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Б.Г., на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 29 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 16 серпня 2025 року о 21 год. 29 хв. по вул. Ентузіастів, 3 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом HYNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, рівень алкоголю в крові склав 2,65%о, чим порушив пп «а» п. 2.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Б.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 29 вересня 2025 року - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на місці зупинки, але в лікарню проїхати йому працівники поліції не пропонували, він такого не чув.

Крім того, на думку сторони захисту, з відеозапису не вбачається підстав для зупинки транспортного засобу, тобто оскільки зупинка була з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортних засобів, а тому вважають, що всі наступні дії в силу доктрини «плодів отруєного дерева», є недопустимими доказами.

Також вказує, що 29 вересня 2025 року стороною захисту було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному, але суд на думку захисту безпричинно не взяв до уваги доводи та довідку про перебування на лікарняному особи, щодо якої розглядається протокол про адміністративне правопорушення, як наслідок було порушено право особи на захист та надання пояснень суду особисто, чим допущено порушення

Заслухавши доповідь судді, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис який стосувався обставин вчинення адміністративного правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги та відповіді на запитання суду, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Насамперед суд апеляційної інстанції зауважує, що на виконання низки рішень Європейського суду з прав людини, таких як: «Гайдашевський проти України» від 06 лютого 2025 року», «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, «Бантиш та інші проти України» від 06 жовтня 2022 року, «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 та інших, в яких зазначено, що незалучення до судового розгляду справи про адміністративне правопорушення прокурора, є порушенням п, 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом апеляційної інстанції, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, виконання вимог Рішень ЄСПЛ та уникнення порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було вжито вичерпних заходів для забезпечення явки прокурора в судове засідання, шляхом направлення мотивованих, з посиланням на джерела права, листів на їх офіційну електронну адресу (а.с.41-42; 53-54).

Однак, до суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився.

До Київського апеляційного суду у даній справі надійшов лист Білоцерківської окружної прокуратури за вх. № 134233 від 21.10.2025 року (а.с.45-47), в якому прокуратура з врахуванням ст. 250 КУпАП, Конституції України, ЗУ «Про прокуратуру» зазначила, що прокуратуру не наділено повноваженнями у розгляді судом справ за ч.І ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції спростовує довід прокурора про відсутність повноважень на участь в судовому засіданні прокурора в справах даної категорії відповідно до вищевказаних рішень ЄСПЛ виходячи з наступного. Відповідно до ч.І ст. 250 КУпАП , прокурор, заступник прокурора здійснюючи нагляд за додержанням та правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення має право: ..., брати участь у розгляді справи, що цілком кореспондується с правовою позицією, викладеною в Рішенні ЄСПЛ від 20.09.2016 «Карелін проти росії»( п. 61 вказаного Рішення ЄСПЛ), де про це чітко зазначається. Таким чином, маючи повноваження приймати участь в судових засіданнях, а також обов`язок, який покладається вищезазначеною низкою Рішень ЄСПЛ, прокурор в судове засідання не з`явився.

Водночас, у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які процесуальні можливості щодо заходів впливу у разі неявки прокурора в справах про адміністративні правопорушення і таким чином, приймаючи до уваги всі вжиті законні заходи щодо виклику прокурор, а також той факт, що суд апеляційної інстанції не збирав нових доказів, а розглядав апеляційну справу на підставі наявних матеріалів, не можна стверджувати, що під час апеляційного перегляду, суд перебирав на себе не притаманні функції, а саме сторони обвинувачення.

Також, апеляційним судом було належним чином повідомлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Заліського Б.Є. В судове засідання, призначене на 22 жовтня 2025 року вони не з`явилися, надавши клопотання про відкладення розгляду справи за вх. №134452 від 22.10.2025 року. Судом було задоволено вказане клопотання та відкладено розгляд справи на 05 листопада 2025 року. Однак у вказаний день учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки не повідомили. Тоді судом повторно було відкладено розгляд справи на 11 листопада 2025 року, про що повідомили їх в телефонному режимі, та складено відповідно телефонограму (а.с.52). Проте ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Заліський Б.Є. до судового засідання не з`явилися, а надали клопотання за вх. № 143650 від 11.11.2025 року, у якому просили проводити судове засідання у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Таким чином відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, суд вважає за можливим розглянути дану апеляційну скаргу у відсутність учасників судового провадження.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих, належних доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425302 від 16 серпня 2025 року (а.с.1), підтверджуються також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.З), роздруківкою з приладу "Drager Alcotest 7510" результат якого показав 2,65 проміле (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), розпискою щодо відсторонення водія від керування (а.с.6), відеозаписом (а.с. 10) та іншими матеріалами у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками судді, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено в ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 розділу І та п. 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За наявності ознак, передбачених п. З розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 розділу II Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також щодо винесення оскаржуваної постанови з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Також, суд вважає доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на місці зупинки, а в лікарню проїхати йому працівники поліції не пропонували, необґрунтованими та спрямованими на ухилення від притягнення останнього до адміністративної відповідальності, з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції було передосліджено долучений до матеріалів справи з нагрудних камер поліцейських відеозапис, з якого встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а потім і спілкування працівників поліції з водієм, щодо порушення ним ПДР та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. Тоді, поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння або на місці або в медичному закладі, на що водій погодився пройти даний огляд на місці. Працівник поліції надав ОСОБА_1 запакований мундштук, після чого водій з власної ініціативи одразу його повернув для встановлення в прилад Драгер. Крім того зафіксовано факт проходження вказаного огляду, результат якого було озвучено поліцейським, а саме 2, 65 проміле. Поліцейський запитав чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду, роз`яснивши його права та обов`язки в даній ситуації, на що водій відповів: - «нехай буде так!». Відтак, ОСОБА_1 не наполягав відвести його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не зазначалося про це і у протоколі про адміністративне правопорушення, після отримання результату огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги в цій частині неспроможними та такими, що не спростовують законності прийнятого судом рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині зупинки транспортного засобу з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» також не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 порушив ПДР, що чітко зафіксовано наявним в матеріалах справи відеозаписом, а також підтверджується складеною відносно нього постановою серії ЕНА №5500286 від 16.08.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.8).

Відтак, інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «ОТаллоран та Франціє проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 29 вересня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Б.Г. - залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 29 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 375/2180/25

Апеляційне провадження № 33/824/5193/2025

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Антипенко В.П.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.