Справа № 944/2700/25
Провадження №3/944/1673/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

23 травня 2025 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 54 км. автодороги «Львів-Краковець» в с.Наконечне Перше Яворівського району Львівської області керував скутером марки «KYMCO», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер 6820» на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту 0,50 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

10.11.2025 захисник ОСОБА_1 , адвокат Шпунт М.Б., подав до суду заперечення на протокол, в яких зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи повинен відображати сам факт вчинення правопорушення та факт руху, керування і зупинення транспортного засобу, а не складання матеріалів справи. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував скутером матеріали справи не містять. Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Після продування технічного приладу «Драгер», поліцейські не запропонували ОСОБА_1 проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я для проведення огляду.

Наголошує, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з камер працівників поліції чи інший доказ, який би підтверджував факт руху та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому останній не є суб`єктом вчинення даного правопорушення. Крім цього, до матеріалів справи не долучено повного відеозапису події. З відеозапису події вбачається, що перед застосуванням технічного приладу Драгер, в порушення Інструкції з експлуатації приладу, поліцейським не застосовувалась функція самодіагностики пристрою на предмет наявності на ньому залишків алкоголю.

Враховуючи наведене просить провадження у даній справі закрити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник Шпунт М.Б. надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях на протокол.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Шпунта М.Б., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є, серед іншого, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Не зважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №339759 від 23.05.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА №4802678 від 23.05.2025, яку ОСОБА_1 не оскаржував, тестом №2032 від 23.05.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 23.05.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0.50 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який в графі «З результатом згоден» підписаний ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , зазначеними в протоколі, а саме: «Керував скутером їхав додому щиро розкаююсь».

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що перед початком застосування технічного приладу «Драгер», поліцейським проведено контрольний (пробний) продув, після чого на табло висвітлилась фунція «Готов». В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту 0,50 проміле. Після оголошення результату огляду, ОСОБА_1 жодних заперечень щодо результату огляду не висловлював. Також, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими пояснив, що "їхав помаленьку та на перехресті пропускав автомобілі".

З переглянутого судом відеозапису прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 23 травня 2025 року під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину ОСОБА_1 .

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису, не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Таким чином, досліджені докази винуватості ОСОБА_1 повністю спростовують доводи захисника Шпунта М.Б., а тому такі не можуть бути взяті судом до уваги.

Відповідно до частини 3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд враховує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено із застосуванням приладу «Драгер» за його згодою, що підтверджується також його власноручним підписом на чеку Драгера.

Посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутні будь - які відомості про те, що поліцейськими було запропоновано та забезпечено ОСОБА_1 проведення огляду в закладі охорони здоров`я шляхом вручення направлення, відхиляються судом, оскільки за встановлених обставин відсутності заперечень ОСОБА_1 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки, у поліцейських не виникло обов`язку щодо направлення його на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Разом з цим, відсутність пропозиції працівника правоохоронного органу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не спростовує результат огляду, пройдений на місці зупинки транспортного засобу, та не може бути підставою для закриття провадження у даній справі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено істотних процесуальних порушень під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП які б слугували беззаперечною підставою для закриття провадження у справі. Наведені стороною захисту обставини не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька