ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності- ОСОБА_1 , його захисника Требік Т.Ю., потерпілої ОСОБА_2 , захисника потерпілої адвоката Цуркан Д.Ю. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 22.07.2025 року о 10 год. 50 хв., у м. Чернівці по вул. Любенській, 21, керував транспортним засобом марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , та виїжджаючи на нерегульоване перехрестя вулиця Любенська-Зелена, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у лівому краю, внаслідок чого скоїв із ним зіткнення та у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує, що протокол складено з грубою помилкою, а саме у ньому невірно зазначено державний номер іншого авто, який був учасником ДТП, що робить його недостовірним доказом.

Провадження 33/822/552/25 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Зазначає, що ДТП сталася 22.07.2025 р. на нерегульованому перехресті вул. Лубенська вул. Зелена в м. Чернівці. Коли він, керуючи автомобілем Toyota Camry правим краєм своєї смуги з наміром повернути праворуч, дотримуючись вимог п.10.4. та п.10.5. ПДР України, тоді як інший учасник ДТП - водій автомобіля Mercedes-Benz ML 350 - виконував обгін попутних транспортних засобів на перехресті, що прямо заборонено п. 14.6 (а) ПДР, рухаючись по смузі зустрічного руху в безпосередній близькості до перехрестя.

Твердить, що саме цей маневр створив аварійну ситуацію та став безпосередньою причиною зіткнення ще до того, як його автомобіль встиг повністю виїхати на головну дорогу.

Вважає, що схема ДТП не містить ключових елементів: назв вулиць, ширини проїзної частини, точних параметрів розміщення авто, не відповідає вимогам п.4 розділу IХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а тому не може бути належним та допустимим доказом.

Звертає увагу на те, що фактичне положення автомобіля Mercedes-Benz ML 350 після зіткнення відрізняється від зображеного на схемі, що свідчить про її неточність.

Посилається на те, що районний суд не надав належної оцінки відеозапису моменту ДТП, який наявний в матеріалах справи, та на якому видно обгін Mercedes-Benz ML 350 перед перехрестям.

Стверджує, що висновок експерта №55 від 21.08.2025 року є неповним та однобічним, експерт не врахував, наявність знаків, фізичну близькість до перехрестя, не взяв до уваги фото, відео та інші матеріали справи, проігнорував обмежену оглядовість з його боку через дерево та паркан, що суттєво зменшувало можливість побачити авто, яке наближалось з порушенням.

Наголошує, що водій Mercedes-Benz ML 350, виконуючи обгін на перехресті, втратив перевагу в русі, отже застосування щодо нього п. 16.11 ПДР України є формальним та неправомірним.

Зазначає, що частковий виїзд на головну дорогу був обумовлений об`єктивною необхідністю усунути небезпеку, яка загрожувала як йому, так і іншим учасникам дорожнього руху.

Вказані обставини вважає достатніми для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Требік Т.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та доводи захисника потерпілої-адвоката Цуркан Д.Ю. про відсутність підстав для скасування рішення, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Таких вимог районний суд у цій справі повністю дотримався.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2025 року, ОСОБА_1 було поставлено у вину вчинення дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення п.16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Такі дії були кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Диспозицією ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 16.11 ПДР України встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Термін «дати дорогу» (згідно п. 1.10 ПДР України) означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Судом першої інстанції було досліджено наявні у справі докази та за наслідками суд дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 .

У обгрунтування висновків суд вмотивовано зіслався на протокол від 22.07.2025 року про адміністративне правопорушення,який складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за порушення ним п.16.11. ПДРУ(а.с.1).

Посилання апелянта на неточність у зазначенні номерного знаку іншого авто не свідчить про недостовірність цього доказу та не спростовує висновків про винуватість,оскільки автомобілі учасників ДТП ідентифіковані поза розумним сумнівом наявними у справі доказами,у тому числі схемою місця ДТП,де вказано державний номер «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.3).

Всупереч доводам апелянта,на схемі зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення, напрямок їх руху, дорожні знаки, назви вулиць, місце зіткнення, вказані краї проїзної частини, а також пошкодження автомобілів. Вказана схема підписана водіями-учасниками ДТП без зауважень.

Зокрема, у автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , розбита передня ліва фара, пошкоджена решітка радіатора та передній бампер; у автомобіля «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджено передній та задній диск від колеса, пробито задню шину, деформовано та пошкоджено передню дверку з лівого боку, переднє ліве крило та задню дверку з лівого боку, подертий передній бампер (а.с.3).

Водій ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у письмових поясненнях зазначила, що рухалась по вул. Зелена в напрямку перехрестя вул. Лубенська на авто «Mercedes-Benz ML350», д.н.з. НОМЕР_2 здійснювала обгін автомобіля, який рухався в тому самому напрямку та з другорядної вулиці Лубенської на головну виїхав автомобіль Тойота Кемрі з д.н.з. НОМЕР_3 ,який допустив зіткнення з її авто.(а.с.6).

У апеляційному суді додатково пояснила,що заборони для здійснення обгону не було,оскільки дорожніх знаків або дорожньої розмітки,які би унеможливлювали здійснення обгону на тій ділянці дороги не встановлено.Обгін розпочала задовго до перехрестя,а не на ньому та вже закінчувала маневр обгону,повертаючись на свою смугу руху із увімкненим покажчиком повороту,коли відбулось зіткнення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 22.07.2025 року біля 10 год. 20 хв. він рухався з вул. Лубенська на вул. Зелена.При виїзді з другорядної дороги пригальмував, переконався, що немає перешкод і почав повертати направо. Вказав, що при виїзді з другорядної на головну дорогу з його боку обмежена видимість, а тому він був вимушений виїхати на головну дорогу на свою смугу. В цей момент автомобіль Мерседес МL 350 НОМЕР_4 рухався на зустрічній смузі, що заборонено і відбулось зіткнення на його смузі на початку виїзду на головній дорозі.

За клопотанням ОСОБА_1 та представника потерпілого до матеріалів справи були долучені копії відеозапису моменту ДТП, які безпосередньо досліджені апеляційним судом (а.с.108-109,110-113).

Відеозаписом зафіксовано рух автомобіля «Toyota Camry» по вул. Лубенській(другорядній) в напрямку вул. Зелена(головної). Перед виїздом на головну дорогу встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу».

Наближаючись до перехрестя, вказаний автомобіль,не зменшуючи швидкість,щоб переконатись у безпечності маневру, повернув праворуч на вул. Зелену,де в цей час рухався автомобіль «Mercedes Benz ML350», внаслідок чого відбулось зіткнення даних транспортних засобів.

Таким відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_1 про те,що він пригальмував перед перехрестям із головною дорогою та впевнився у безпечності маневру.

Відео свідчить,що водій ОСОБА_1 дійсно не виконав вимог п. 16.11 ПДР України, та, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, не переконавшись у безпеці свого маневру, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху.

Вказані дії перебувають в причинному зв`язку із настанням ДТП.

Такі висновки відповідають тим,до яких дійшов експерт за наслідками проведення інженерно-транспортного дослідження № 55 від 21.08.2025 року.

Експерт встановив,що у дорожній ситуації,яка передувала ДТП, водій автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_1 , маючи намір здійснити виїзд на вул. Зелену з вул. Лубенської, відповідно до вимог п.п.1.10, 10.1 та 16.11 ПДР України а також розділу 33 «Дорожні знаки» (в частині вимог пріоритету 2.1 «Дати дорогу») повинен був, з технічної точки зору, переконатися у безпеці такого маневру, дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі і лише після цього здійснити виїзд на головну дорогу.

Згідно схеми місця ДТП та наявного стоп-кадру із відеозапису, перед перехрестям по вул. Зелена, дорожні знаки, які б вказували на наявність перехресть по напрямку руху автомобіля «Mercedes Benz ML350» (зокрема дорожні знаки 1.23 1-1,23.2) відсутні, лише на вул. Лубенська встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу»,в місці зіткнення чи перед місцем зіткнення дорожня розмітка також не була нанесена.

У наявній дорожній ситуації, за відсутності попереджувальних дорожніх знаків, а саме п.1.23.2 Розділу ПДР у водія автомобіля «Mercedes Benz ML350», р.н. НОМЕР_5 були відсутні обмеження для виконання обгону.

При наявних вихідних даних водій автомобіля «Mercedes Benz. ML350», р.н. НОМЕР_6 не мала технічної можливості уникнути скоєння зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування,а тому з технічної точки зору, немає підстави стверджувати, що дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху») та п.12.3 ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з фактом ДТП.

У дорожній ситуації, яка склалась безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, дії водія автомобіля «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_7 , ОСОБА_1 з технічної точки зору не відповідали вимогам,зокрема п.п. 1.10 (стосовно значення терміну «дати дорогу») та 16.11 ПДР України, а також розділу 33 «дорожні знаки» в частині вимог знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу».Вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку із фактом настання ДТП, оскільки водій виїжджаючи на головну дорогу не переконався в безпеці такого маневру та не дав дорогу автомобілю «Mercedes Benz MIL350» котрий рухався по ній, а водійка ОСОБА_5 вже не мала технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення.

(а.с.49-54)

Посилання апелянта на те,що по напрямку руху ОСОБА_2 були встановлені знаки 3.2,3.3. ПДРУ,не спростовують висновків експерта.

Той маневр,який виконувала ОСОБА_2 ,рухаючись на головній дорозі, не скасовував для ОСОБА_7 передбаченого п. 16.11 ПДР України обов`язку перед виїздом на головну дорогу переконатись у безпечності свого маневру, а відтак дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 ,який наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку її подальшого руху.

Посилання апелянта на обмежену оглядовість при виїзді із другорядної дороги навпаки зобов`язували водія вжити заходів до належного виконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу`та дотримання п.16.11 ПДРУ.

Інших експертних висновків суду не було надано,клопотання про призначення експертизи у апеляційному провадженні не заявлялось сторонами.

Суд вказав,що посилання ОСОБА_1 на порушення правил дорожнього руху іншим водієм не скасовує факту допущеного ним порушення вимог Правил дорожнього руху,яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням дорожньо транспортної пригоди.

Умовою адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є сукупність обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і пошкодженнями майна.

Наявні у справі та досліджені судом докази - пояснення водіїв учасників ДТП, протокол, схема місця ДТП, висновок експерта, відеозапис моменту ДТП - доводять, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 ПДР України та внаслідок цього порушення допустив зіткнення із автомобілем потерпілої ОСОБА_6 , пошкодивши його, тобто у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити та постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 29 вересня 2025 року відносно апелянта за ст. 124 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька