ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1449/25 Справа № 216/686/25 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федосова М.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року встановлено, що 19.01.2025 р., о 22 год. 27 хв., у м. Кривому Розі по пр-т. Поштовому, біля буд. 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 19.01.2025 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №225293, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Федосов М.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що він пропущений з поважних причин, оскільки справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федосова М.М. Текст оскарженої постанови було оприлюднено на сайті Судова влада (надано загальний доступ) 17 квітня 2025 року, а фактично копію оскарженої постанови адвокат отримав 29 квітня 2025 року, про що в справі наявна розписка.

В апеляційній скарзі захисник Федосов М.М. просить постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що в проміжок часу з 22:30:-22:36, 19.01.2025 року співробітники поліції під час складання відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, перевіривши останнього за службовою інформаційною базою, та встановивши, що 13.01.2025 року на нього двічі складені протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, домовились між собою, щоб одразу після закінчення складання матеріалів, по суті без жодних на те законних підстав, запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Після чого, в 22:35:52 поліцейський підійшов до ОСОБА_1 , який весь час знаходився в автомобілі, повідомив йому, начебто виявлені у нього ознаки сп`яніння, та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Наполягає, що працівником поліції не перевірявся факт наявності чи відсутності зазначених в протоколі ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . Звертає увагу, що блідість обличчя та тремтіння пальців рук могли бути викликані тим, що автомобіль був зупинений у пізній зимовий час, що обумовлено низькою температурою повітря. До того ж на жодному із відеозаписів тремтіння пальців рук не зафіксовано.

Наголошує, що різка поведінка ОСОБА_1 ним же неодноразово детально пояснювалась, та обумовлена тим, що майже щоденним переслідуванням його з боку співробітників поліції та неодноразовим, начебто виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, в той час, як ОСОБА_1 займається спортом та взагалі заборонених речовин, в тому числі і алкогольних напоїв, не вживає. Просить врахувати, що з огляду на часті, фактично необґрунтовані підозри у вживанні заборонених речовин його жодного разу не притягнуто до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, проте працівник поліції повідомив, що на нього вже складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наголосивши, що ОСОБА_1 може самостійно пройти такий огляд на стан сп`яніння. Що останній і зробив в межах 2-х годин з моменту, начебто, виявлення у нього ознак сп`яніння, що відповідає приписам ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Звертає увагу, що за змістом Акту №126, витребуваного судом першої інстанції, поведінка ОСОБА_1 адекватна, скарг не має; в просторі орієнтований; шкіра рожева; пульс та артеріальний тиск в нормі; зіниці не змінені; рухова сфера не порушена; міміка звичайна; точні рухи виконує; ознак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження не виявлено. За результатами висновку: тверезий. Наголошує, що вказаний Висновок а також Акт спростовує начебто виявлені співробітниками поліції у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння.

Вважає, що судом порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справу було розглянуто за його відсутності та відсутності його захисника.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Федосов М.М. в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду апеляційної скарги захисника. Від захисника Федосова М.М. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомлених ОСОБА_1 та його захисник адвокат Федосов М.М. про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 17 квітня 2025 року без участі ОСОБА_1 або його захисника. Копію оскарженої постанови суду 1-ї інстанції апелянт отримав 29 квітня 2025 року, про що в матеріалах справи наявна розписка (а.с. 45). Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Федосова М.М. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним втому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225293 від 19.01.2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що 19.01.2025 р., о 22 год. 27 хв., у м. Кривому Розі по пр-т. Поштовому, біля буд. 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 19.01.2025 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №225293, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції не повідомляли водієві ОСОБА_1 про виявлення у нього будь-яких ознак сп`яніння до моменту встановлення його анкетних даних та зіставлення їх зі своїми службовими базами даних. Після того, як працівниками поліції було виявлено, що відносно ОСОБА_1 раніше вже було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, працівник поліції звернув увагу, що у ОСОБА_1 наявне тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Проте, із дослідженого відеозапису не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у водія ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки водій весь час спілкування з працівниками поліції перебував у своєму автомобілі на водійському сидінні. Працівники поліції не просили його якимось чином показати кисті рук, тому яким чином була виявлена ознака наркотичного сп`яніння, як тремтіння пальців, як і взагалі наявність цієї ознаки наркотичного сп`яніння, з відеозапису не вбачається. Натомість, з переглянутого відеозапису вбачається, що протягом всього часу спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 руки не тремтіли.

Вказівка про наявність такої ознаки наркотичного сп`яніння як неприродна блідість обличчя є суб`єктивним сприйняттям особи, яка складала протокол, та яка не вбачається із відеозапису. Також з переглянутого відеозапису не було встановлено будь-якої поведінки ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці. Різка поведінка ОСОБА_1 ним же неодноразово детально пояснювалась, та обумовлена тим, що майже щоденним переслідуванням його з боку співробітників поліції та неодноразовим, начебто виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння, в той час, як ОСОБА_1 займається спортом та взагалі заборонених речовин, в тому числі і алкогольних напоїв, не вживає.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як зазначено, в ході розгляду справи в апеляційному суді в справі не встановлено безспірних доказів наявності у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які могли би бути підставою для висування працівниками поліції вимоги до водія пройти у медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд наголошує, що працівник поліції при виявленні ознак сп`яніння у водія повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але й надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, зафіксувати їх на боді-камеру або у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, свідки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не залучались. Отже, суд погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, з відеозапису, долученого до матеріалів справи (Clip-7, починаючи з 0:02:37), вбачається, що працівником поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , водію було роз`яснено, що він може самостійно пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом на підтвердження доводів апеляційної скарги додано Висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 126, виданого Комунальним підприємством «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 20 січня 2025 року о 17 год. 00 хв. (а.с. 12), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Отже, водій ОСОБА_1 , з урахуванням роз`яснення працівника поліції щодо можливості самостійного проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в медичній установі, виконав такі дії та пройшов огляд в медичному закладі. Висновок спростовує твердження протоколу про адміністративне правопорушення про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, відповідно у працівників поліції не було законних підстав для висунення йому вимоги проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, працівником поліції при складанні адміністративного протоколу було порушено вимоги п. 9 Розділу ІІ Інструкції, яким встановлено, що саме доставка поліцейським водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я забезпечує достовірність результатів огляду.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Отже, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Федосова М.М. підлягає задоволенню, постанова судді 1-ї інстанції скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Федосову М.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Федосова М.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2025 рокувідносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин