П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2025 Справа №607/22002/25 Провадження №3/607/8004/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм експедитором ТОВ «Тер-пінгвін», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 14 жовтня 2025 року о 12.00 год. в м. Тернополі на вулиці Текстильна, 14, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «DAF 95 xf 430» державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Schwarzmulier SPA-3/E державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що він 14.10.2025 в обідню пору доби, рухався автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_2 від кільця в районі Текстильника в сторону ТЦ «Подоляни» м. Тернополя, із швидкістю приблизно 40 км/год. Так, рухаючись по головній дорозі, десь за метрів п`ятдесят він побачив, що транспортний засіб марки «DAF» з напівпричепом із другорядної дороги почав виїжджати на проїжджу частину, однак зупинився, відтак він продовжував рух. Надалі коли він наблизився автомобілем ближче, то водій фури почав різко виїжджати на проїжджу частину дороги, той хотів його об`їхати лівіше, однак через різкий маневр вищевказаного водія фури відбулося зіткнення транспортних засобів, а саме його автомобіль в`їхав у напівпричеп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що 14.10.2025 о 12.00 год він здійснював рух автомобілем марки «DAF» із напівпричепом, та мав намір виїхати із другорядної дороги, що на вул. Текстильна в м. Тернополі, на головну дорогу, при цьому здійснюючи маневр повороту ліворуч. Також звернув увагу, що перед виїздом із другорядної дороги він пропустив транспортні засоби, які рухалися головною дорогою, та приблизно за метрів тридцять помітив автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» із увімкнутим правим поворотом. Відтак, вважаючи, що водій вищевказаного транспортного засобу має намір здійснити поворот праворуч, він здійснив виїзд на дорогу близько 15 м, де відбулося зіткнення, а саме він відчув удар посередині напівпричепа Schwarzmulier SPA-3/E державний номерний знак НОМЕР_4 , в який в`їхав водій «Mercedes-Benz Sprinter».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового засідання, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено в судовому засіданні, громадянину ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

-п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

- п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення повністю доведена показами ОСОБА_2 , а також матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483011 від 14.10.2025, у якому зафіксовано усі виявлені факти вчинення ДТП, які на думку суду у повній мірі відображають події, що мали місце 14 жовтня 2025 року та відповідають фактичним обставинам справи;

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 14.10.2025, які є ідентичними поясненням наданих останнім в залі суду;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 14.10.2025, які є тотожними поясненням наданими ним в судовому засіданні, жодних суперечностей чи розбіжностей між ними немає;

- план-схемою місця ДТП, яка сталася 14.10.2025 в м. Тернополі на вул. Текстильна, 14, що додана до протоколу, у якій відображені механічні пошкодження транспортних засобів після зіткнення. Також зафіксовано місце розташування на проїзній частині транспортних засобів причетних до ДТП, яка має по одній смузі руху в кожному з напрямків. Після зіткнення автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться на правій смузі руху, якою рухався, а вантажний автомобіль «DAF 95 xf 430» державний номерний знак НОМЕР_3 передня частина якого знаходиться на лівій смузі руху, а напівпричем Schwarzmulier SPA-3/E державний номерний знак НОМЕР_4 на правій смузі. Характером отриманих транспортними засобами під час ДТП ушкоджень підтверджується, що безпосередньо в момент зіткнення автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» передньою лівою частиною контактував із напівпричепом вантажного автомобіля, внаслідок чого в автомобілі «Mercedes-Benz Sprinter» наявна вм`ятина капоту, розбита передня ліва фара, передній бампер, зігнуте та розірване переднє ліве крило, розбитий передній лівий поворот, в напівпричепі Schwarzmulier SPA-3/E зігнутий лівий відбійник. Зазначена схема місця ДТП підписана інспектором поліції та обома водіями, та не містить будь-яких зауважень щодо її змісту;

- відеофіксацією, з якої можливо встановити місце де відбулося ДТП, також на відео чітко вбачається місце знаходження транспортних засобів після ДТП. Зафіксовані пошкодження на транспортних засобах та їх розміщення цілком узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні учасниками судового розгляду, а також вищезгаданою план-схемою місця ДТП.

Аналізуючи вказані положення ПДР України, враховуючи зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.2.3 «б», 12.1 ПДР України та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді ДТП, оскільки він не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу або стан транспортного засобу під час вибору безпечної швидкості руху, що призвело до неможливості контролювати рух та безпечно ним керувати.

Разом з тим суд критично оцінює показання ОСОБА_1 який вказує про те, що своєї вини у даній ДТП він не вбачає, адже саме він рухався головною дорогою і мав перевагу в русі. Суд звертає увагу на те, що навіть рухаючись головною дорогою, водій повинен контролювати ситуацію на дорозі, бути готовим до можливих її змін, та був зобов`язаний стежити за дорожньою обстановкою, зокрема іншими учасниками дорожнього руху, водіями, які їдуть із другорядної дороги. Більше того, зі слів ОСОБА_1 він рухався зі швидкістю 40 км/год, яка на думку суду дає можливість завчасно виявити потенційні небезпеки або перешкоди на дорозі, відтак за необхідності вжити заходів для уникнення ДТП, та не створювати загроз безпеці дорожнього руху.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Викладене свідчить, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо