П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

23 вересня 2025 року о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Праведників Світу, 21, керував транспортним засобом «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що у нього хвора донька, яка знаходилася в лікарні. 23.09.2025 року йому зателефонувала дружина, яка повідомила, що доньці погано, тому він сів за кермо автомобіля і їхав до лікарні, по дорозі на вул. Праведників Світу, 21, сталося ДТП і інший водій викликав працівників поліції. Зазначив, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, спиртні напої не вживає взагалі так як хворіє. На місце ДТП приїхали працівники поліції, які почали оформляти матеріали з приводу ДТП. Працівник поліції запитав, чи вживав він спиртні напої, нащо він відповів, що спиртні напої не вживав. Чи пропонував йому працівник поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння він не пам`ятає, так як був в стресовому стані із-за доньки.

Допитаний в судовому засіданні капрал поліції ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що вони приїхали на місце події з приводу ДТП. Коли відбирали пояснення у водіїв, то під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події або у найближчому медичному закладі, нащо останній спочатку погодився потім двічі відмовився в зв`язку з чим і було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що водій ОСОБА_1 намагався поїхати з місця події до приїзду працівників поліції і під час складання матеріалів з приводу ДТП також намагався поїхати з місця події. Ствердив, що в ході спілкування від водія ОСОБА_1 чітко було чути запах алкоголю з порожнини рота. Можливо випадково дану ознаку не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції на місце ДТП. Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, запитали чи вживав останні алкогольні напої, нащо ОСОБА_1 повідомив, що спиртні напої не вживав. Працівники поліції назвали ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній відповів, що не хоче. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП та повторно запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці або у медичному закладі, нащо останній відмовився. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України а ст. 268 КУпАП та повідомили, що відносно нього буде складено протоколи про адміністративні правопорушення, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП з яким останнього в подальшому було ознайомлено. Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 під час складання працівниками поліції матеріалів двічі намагався поїхати з місця події, однак працвники поліції перешкодили йому це зробити, перекрившт рух транспортному засібу.

В судовому засіданні досліджено надані ОСОБА_1 виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , виписку із медичної карти стаціонарного хворого, історія хвороби ОСОБА_1 , картку ехокардіографічного обстеження ОСОБА_1 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 .

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення старшого лейтенанта поліції Макарчука М.В., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.09.2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, повідомлення Ставищенської лікарні, повідомлення Білоцерківської міської лікарні № 2, Білоцерківської міської лікарні № 4, письмові пояснення ОСОБА_4 , копію протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 , схему місця ДТП від 23.09.2025 року, рапорт працівників поліції, а також докази надані ОСОБА_1 , переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не пам`ятає чи пропонували йому працівники поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, так як перебував в стресовому стані, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події або у медичному закладі, роз`яснювали, що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, нащо останній повідомляв, що не п`яний, що не хоче проходити огляд, категорично відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того в матеріалах справи наявні письмові пояснення водія ОСОБА_4 з яких вбачається, що після того, як сталося ДТП водій транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , намагався покинути місце події, підійшовши до даного водія він попросив його не залишати місце пригоди, так як він викликав працівників поліції, водій даного автомобіля вийшов з автомобіля та помітно хитався, також було чути запах алкоголю.

Що стосується наданих ОСОБА_1 виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , виписки із медичної карти стаціонарного хворого, історії хвороби ОСОБА_1 , картки ехокардіографічного обстеження ОСОБА_1 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , то вони не спростовують обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , являється інвалідом 2-ї групи потерпілий від аварії на ЧАЕС.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО