ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2064/24 Номер провадження 33/814/930/25Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Козир Л.М.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Конюшка Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Конюшко Денис Борисович,

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП

відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно з постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 31 березня 2024 року о 22:20 год ОСОБА_5 , керуючи автомобілем BMW 3281 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Покровська у напрямку вул. Астрономічна в м. Полтава, не вибрала безпечної швидкості руху та при об`їзді перешкоди виїхала на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем BMW 320 D д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку по вул. Покровська у напрямку майдану Незалежності.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 порушила вимогу пункти 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинила адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року потерпілий, в інтересах якого діє представник - адвокат Конюшко Д.В., оскаржив її в апеляційному порядку, подавши через місцевий суд апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року та прийнято нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_4 у настанні ДТП, але закрити справу у зв`язку зі спливом терміну притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції безпідставно покладено в основу постанови висновок експертизи № 729/730 від 17 березня 2025 року.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні потерпілий підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У режимі відеоконференції в судовому засіданні представник потерпілого - адвокат Конюшко Д.Б. також підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді першої інстанції із мотивів, які наведені у апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Козир Л.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили постанову судді залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Захисник адвокат Козир Л.М., крім того, підтримала заперечення, які були надані у суді першої інстанції.

Мотиви суду

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху, об`єктивна сторона яких передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з пунктом 2.3Б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Суд першої інстанції об`єктивно дослідив матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №628578 від 31 січня 2024 року (а.с.1);

- схему місця ДТП (а.с.2);

- письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.3, 4);

- висновок експерта ОСОБА_7 від 22 квітня 2024 року, який судом першої інстанції не прийнято до уваги;

- висновок експерта № 729/730 від 17 березня 2025 року (а.с.67-82);

- та висновок експертів № 5691/5692/5693 від 14 липня 2025року (а.с.111-118).

При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що матеріали справи містять суперечливі докази, які не дають змоги однозначно встановити порушення вимог ПДР в діях ОСОБА_4 , які б знаходились в причинному зв`язку з виникнення ДТП і прийшов до обґрунтованого висновку, що необхідно провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги

Твердження скаржника, що судом безпідставно взято до уваги висновки експерта №729/730 від 17 березня 2025 року не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вище вказаним висновком експерта, якого було попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України (а.с.67 зворот), встановлено в діях потерпілого невідповідність вимогам пункту 12.1 ПДР України, яка, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Крім того, відповідно до журналу судового засідання від 26 червня 2024 року (а.с. 63-64), було розглянуто клопотання представника потерпілого адвоката Конюшка Д.Б. про призначення експертизи та поставлено на вирішення експерта питання, які запропонував представник потерпілого у клопотанні (а.с.47) та захисник, відповідно, у своєму клопотанні (а.с.61-62).

З урахуванням питань, які поставили сторони експерт констатував, що неможливо встановити чи вбачається в діях ОСОБА_4 невідповідність ПДР та чи були її дії у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до висновку експертів № 5691/5692/5693 від 14 липня 2025 року за результатами проведення комплексної судової транспортно - трасологічної, автотехнічної та фототехнічної експертизи, надано два варіанти відповіді на поставлене питання, а саме:

«- згідно пояснень водія ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення - у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 11.3 ПДР та знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, у діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП;

- згідно пояснень ОСОБА_5 - у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 11.3 ПДР та знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, у діях водія ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. У поясненнях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_5 містяться протиріччя у частині розвитку механізму даної ДТП на стадії зближення транспортних засобів, які усунути експертним шляхом не представляється можливим, оскільки встановити фактичне розташування місця зіткнення транспортних засобів з розмірними прив`язками до меж проїзної частини та поздовжніх орієнтирів експертним шляхом не представляється можливим».

Вище вказана експертиза була проведена також за клопотанням представника потерпілого та ініційовані ним питання були поставлені на вирішення експертам.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відеозаписи та фотографії надані сторонами не дають можливості однозначно встановити чи маються в діях ОСОБА_4 порушення ПДР, які були б в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

У відповідності до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Висновки суду

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суддя суду першої інстанції дійшов до правильного висновку, що матеріали не дають змоги однозначно встановити порушення вимог ПДР в діях ОСОБА_4 , які б знаходились в причинному зв`язку з виникнення ДТП та врахувавши положення частини 3 статті 62 Конституції України в якій вказано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, прийшов до правильного висновку, про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з даним твердженням, а доводи апеляційної скарги не спростовуються висновки суду першої інстанції.

Судове рішення відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Конюшко Денис Борисович залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль