ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Приймак Л.І. на постанову Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03.11.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.173-2 ч.3 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 03.11.2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: в АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову адвокат Приймак Л.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення.

Вказувала, що 23.07.2025 ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство щодо своєї невістки ОСОБА_3 , яка злякалась за своє життя та здоров`я, у неї погіршилося самопочуття, підвищився тиск та почала боліти голова. З картки виїзду швидкої медичної допомоги від 23.07.2025 вбачається, що у ОСОБА_3 зафіксовано скарги на біль в правому передпліччі та грудній клітці, підвищений тиск, є ушкодження при травмі множинні садини. Відносно вказаних подій ОСОБА_3 звернулась в поліцію.

Вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, що свідчать про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначала, що 17.12.2024 ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, що, на її думку, свідчить про неодноразовість вчинення останньою дій у виді домашнього насильства.

Заслухавши адвоката Приймак Л.І. та ОСОБА_3 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, ОСОБА_2 та її представника адвоката Шеремета І.С., які просили відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.

ЄУНСС 727/9924/25 НП 33/822/583/25 головуючий у 1 інстанції Дубець О.С.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №189957 від 23.07.2025 р. ОСОБА_2 ставиться в провину, що 23.07.2025 р. о 14.20 год. вона, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно невістки ОСОБА_3 , а саме: словесно ображала, принижувала честі та гідність, пошкрябала нігтем праву руку та в ділянці грудної клітки, внаслідок чого було заподіяно шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сварки та конфлікти між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникають на побутовому рівні через неможливість спільно користуватися квартирою, в якій вони спільно проживають, що підтверджується поясненнями обох сторін.

З консультативного висновку спеціаліста від 24.07.2025 р. виданого КПН «Міська поліклініка №2» Чернівецької міської ради за направленням інспектора СПДН ВПЕ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області Турецької А.В., щодо ОСОБА_3 , вбачається, що остання хворіє на психічну хворобу, проходила неодноразове лікування амбулаторно та в умовах ЧОПЛ.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що її невістка ОСОБА_3 хворіє на психічну хворобу, перебувала на стаціонарному лікуванні в ОКНП ЧОПЛ з діагнозом шизофренія. Вона систематично з нею вчиняє конфлікти, про що вона, ОСОБА_2 повідомляла в поліцію і на ОСОБА_3 складались протоколи про вчинення правопорушень, передбачених ст.173-2 КУПАП. Сама вона щодо своєї невістки ніяких протиправних дій не вчиняла.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу звертається до правоохоронних органів з приводу вчинення щодо неї домашнього насильства її свекрухою ОСОБА_2 , однак жодного разу з цього приводу не були опитані сусіди по квартирі, а також чоловік ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 та який спільно проживає з ними.

Отже, на переконання апеляційного суду, матеріали справи не містять належних, достовірних і достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 ознак домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо невістки ОСОБА_3 , а існують побутові конфлікти.

Що стосується доводів апелянта про зафіксовані у ОСОБА_3 садени на тілі лікарями швидкої медичної допомоги, то судом першої інстанції правильно було вказано, що встановити в який період часу вони були нанесені та яким чином могли бути отримані, встановити в судовому засіданні є неможливим.

Інших медичних висновків щодо вказаних тілесних ушкоджень матеріали справи не містять.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в даному випадку мав місце побутовий конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Приймак Л.І. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.173-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя