Провадження № 3/742/1723/25
Єдиний унікальний № 742/6071/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г., при секретарі судових засідань Сірій І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ГУ ДПС у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП

за участі:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення №537/25-01-07-01-01 вбачається, що при проведенні планової виїзної перевірки ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство» (акт перевірки від 17.09.2025 р. №16640/ж5/25-01-07-01-01) було виявлено триваюче правопорушення за період з 01.01.2021 р. по 31.03.2025 р.), а саме встановленого законом порядку ведення податкового обліку:

1.п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, абзацу «г» п.198.5, п.198.6, ст.198, п.200.4, ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму невід`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 933 745 грн., в тому числі за березень 2025 р. на суму 933 745 грн.

2.п. 201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V І (зі змінами та доповненнями) в частині не реєстрації податкових накладних.

3.п.5, п.6, п.10, п.11 П(С) БО 16 «Витрати», п.44.2 ст. 44, п.134.1 ст.134, п.п.140.4.4 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток на суму 3 977 755 грн., в тому числі за 1 квартал 2025 року на суму 3 977 755 грн.

4.п. 240.1 ст. 240, п. 242.1 ст. 242, п 246.2, п. 246.5 ст. 246 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VІ внаслідок чого встановлено заниження екологічного податку на суму 33892.50 грн., в тому числі за І квартал 2021 року сумі 2100 грн., за 2 квартал 2021 року у сумі 3120 грн., за 3 квартал 2021 року у сумі 3525 грн., за 4 квартал 2021 року у сумі 2130 грн., за 1 квартал 2023 року у сумі 2227,5 грн., за 2 квартал 2023 року у сумі 3465 грн., за 3 квартал 2023 року у сумі 5280 грн., за 4 квартал 2023 року у сумі 3135 грн., за 1 квартал 2024 року у сумі 2310 грн., за 2 квартал 2024 року у сумі 2310 грн., за 3 квартал 2024 року у сумі 1 815 грн., 4 квартал 2024 року у сумі 1 237,5 грн., за 1 квартал 2025 року у сумі 1237,5 грн.

За даним фактом 20.10.2025 р. відносно директора ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство» ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.1631 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що на даний час триває оскарження податкових повідомлень-рішень, виданих на підставі акту перевірки від 17.09.2025 р. №16640/ж5/25-01-07-01-01, а відтак сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою, та просив закрити провадження у справі.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма ч.1 ст.163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, проте для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення №537/25-01-07-01-01 від 20.10.2025 р. щодо ОСОБА_1 , не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які саме дії /бездіяльність вчинені останнім, та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають).

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 р. №537/25-01-07-01-01 був складений стосовно ОСОБА_1 на підставі акту від 17.09.2025 р. №16640/ж5/25-01-07-01-01 при проведенні планової виїзної перевірки ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство».

Проте, наявний у матеріалах справи акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. ст. 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення - рішення, прийнятого за результатами перевірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 доказів вбачається, що 14.11.2025 р. ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС в Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, виданих на підставі вищевказаного Акту перевірки.

Тобто, акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, був не узгодженим, і процедура оскарження податкових повідомлень-рішень ще триває, а отже він не міг бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд, не вдаючись до з`ясування питання наявності або відсутності в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, порушень вимог податкового законодавства під час ведення податкового обліку, приходить до висновку про передчасність висновків особи, що склала адміністративний протокол, щодо наявності в діях ОСОБА_1 , директора ТОВ «Малодівицьке хлібоприймальне підприємство», складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.24,163-1,251,252,283,284,287,294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя В.Г. Павлов