Провадження № 3/638/3538/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 338898 від 22.05.2025 року, 22.05.2025 року о 22 год 00 хв у м. Ізюм, Київ-Харків-Довжанський 626 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota LAND CRUISER 200», державний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; млява мова, хитка хода. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager 6820 та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру тексар 35; від керування транспортного засобу відсторонений шляхом залишення на місці події, чим порушив п. 2.5. ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Санжаревський І. А., заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вважає, що відсутні подія і склад адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення не визнає, не погоджується з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю. В пункті 7 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 338898 від 22.05.2025 року зазначено, що відмова водія зафіксована на бодікамеру тексар 35 та даний відеозапис додається до протоколу (пункт 11 протоколу). З переглянутого відеозапису неможливо зробити висновок про те, хто та кому пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також, захисник зазначає, що була порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається з відеозапису поліція пропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, а пройти огляд в закладі охорони здоров`я - поліція не пропонувала. Крім того, захисник вказує, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також, в матеріалах справи відсутні докази зупинки транспортного засобу або порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі підлягає закриттю, з урахуванням наступного.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція), також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 266 КУпАП встановлено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями пунктів 2, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв`язку свідчить про те, що огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться після зупинки транспортного засобу, тобто після припинення його руху на вимогу поліцейського. Крім того, відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому обов`язковою умовою для встановлення юридичних підстав для проведення огляду водія, в даному випадку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, належить встановити чи керувала особа транспортним засобом.

Вказана обставина є вирішальною, оскільки з зазначеного вище випливає або обов`язок особи пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Таким чином, доказуванню підлягають обставини, згідно яких в даній справі ОСОБА_2 виконував функції водія та відповідно керував транспортним засобом, а також дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння

Згідно позиції захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, приїхав до кафе і, можливо, там він випивав, але потім не збирався керувати транспортним засобом.

Під час дослідження матеріалів, що надійшли разом з протоколом про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відомості щодо керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вказаний час та місце транспортним засобом «Toyota LAND CRUISER 200», державний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), не підтверджуються належними доказами.

Електронний рапорт, в якому зазначено, що 22.05.2025 року о 21:59 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.05.2025 року о 21:58 за адресою: Ізюмський район, м. Ізюм, вул. Біля Мангалу, водій за кермом в стані алкогольного сп`яніння, заявник «Сварщик» - не може слугувати вагомим та достатнім доказом керування саме ОСОБА_2 вказаним транспортним засобом.

В судове засідання викликалася особа на ім`я ОСОБА_4 , чиї пояснення містяться в матеріалах справи, та яка нібито зупинила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Проте, свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Також, у поясненнях ОСОБА_4 наявний тільки його особистий підпис. Самі пояснення відбирались поліцейським ОСОБА_5 і в них відсутня позначка щодо ознайомлення з тексом самого ОСОБА_4 , тобто відсутній запис: «З моїх слів записано вірно та мною прочитано», що ставить під сумнів об`єктивність відомостей, що вказують на обставини, зазначені в поясненнях, та які неузгоджуються з іншими доказами, що містяться в справі.

Так, на дослідженних судом відеозаписах з нагрудних камер поліцейський зафіксовано спілкування поліцейських зі ОСОБА_1 біля автомобіля. В ході розмови, о 22 год 39 хв, ОСОБА_1 дійсно підтвердив факт вживання алкогольних напоїв. В подальшому, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. О 22 год 43 хв ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. Однак, працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не пропонували.

В подальшому поліцейським Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Рєзніком Є. А. було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі.

Таким чином, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, переглянутих при розгляді справи, не підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Також, з вказаних відеозаписів не підтверджується факт того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Таким чином порушено встановлений ст. 266 КУпАП порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд повинен враховувати наявність узгоджених між собою належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наявний склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адаміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В. В. Щепіхіна