Справа №642/5749/25
Провадження №3/642/1466/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

14 вересня 2025 о 23-57 год. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 130/132, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом JEEP CHEROKEE LIMITWED CRD A, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Його захисником адвокатом Клочковою А.О. було подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1.ч. ст.. 247 КУпАП. Подане клопотання обґрунтоване тим, що дії працівника патрульного поліції носили провокативний характер, адже під час спілкування без встановлення будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, роз`яснював йому наслідки проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та як вказує захисник, тим самим схиляв до відмови від проходження такого огляду. Крім того, вказує, що відеозапис не є належним доказом, адже на ньому не зафіксовано усі проміжки часу спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції. Також захисник посилається на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, проте матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення працівниками патрульної поліції Військову службу правопорядку у ЗСУ про те, що ними було зупинено автомобіль, водієм якого виявився військовослужбовець ЗСУ, у якого нібито виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Такі обставини на переконання захисника дають підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено не уповноваженою особою та з порушення ст.. 266-1 КупАП, та вважається недійсним. Також звертала увагу суду, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О. підтримала подане клопотання.

Суд, вислухавши учасників справи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння,з гідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454141 від 15.09.2025 зазначено про наявність у поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Фатєєва Д.В.. підстав вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння та вказані такі ознаки: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи наявне направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Крім того, судом переглянуто відеозапис зі службових відеокамер, який долучено до адміністративного матеріалу.

Протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейськими за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (порушення водієм вимог п.2.5 ПДР України).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454141 від 15.09.2025, у якому зафіксовані, в тому числі і виявлені, ознаки наркотичного сп`яніння, переглянутими судом відеозаписами зі службової бодікамери, які долучені до матеріалів адміністративної справи, на яких зафіксовані обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а саме відмова ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, запропонованого працівником поліції, відмовився під відеофіксацію.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку, саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що в ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого водій під відеофіксацію відмовився.

Дії поліцейських по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та фіксації відмови вказаного водія від проходження такого огляду відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, але вказана особа відмовилась пройти огляд у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Судом проведено перегляд відеозаписів службового бодікама, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксовані обставини вчиненого адміністративного правопорушення. А також на записі відеореєстратора зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, адже ОСОБА_1 у провину ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів захисника, що огляд водія проведено не уповноваженою особою, та про необхідність повідомлення працівниками поліції ВСП при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення за ст.130КУпАП мають право складати виключно уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. До повноважень Військової служби правопорядку у Збройних Силах України не входить складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Крім цього, статтею 266-1КУпАП врегульовано порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Абзацом 3 ст.266-1КУПАП визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, абз. 3 ст. 266-1 КУпАП визначено виключні випадки, за яких військовослужбовці Збройних Сил України проходять огляд посадовими особами органу управління Військової служби правопорядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, до яких не належить проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців, які керують транспортними засобами.

Таким чином, безпідставними є доводи захисника щодо необхідності для повідомлення уповноваженими працівниками Національної поліції при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відповідної Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація, та інші матеріали справи є достатніми та об`єктивно підтверджують обставини, що мають значення для справи.

Досліджені судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними були роз`яснені права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд дійшов висновку, що дії поліції відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чиіншого сп`янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу ташвидкість реакції» в частині подяку встановлення у водія ознак сп`яніння.

Незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що у даній справі про адміністративне правопорушення доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто йому було відомо про поставлене у провину правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до змісту довідки, виданої старшим інспектором з ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Бурикіною. В., ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення на особу, що визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував їх.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі викладеногокеруючись ст. ст. 40-1, 33, ч. 1 ст. 130, 279, 280, 283,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з положеннями ст.303 КУпАП постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, штраф стягується в двократному розмірі.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Суддя О. В. Бородіна