ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 687/916/25

Провадження № 33/820/803/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.О., захисника зособи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Халупки Сергія В`ячеславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративні стягнення: за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 гривень 00 копійок; за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 19.08.2025 року об 11 год. 57 хв. в селищі Закупне по вул. Центральна, 10 ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив виїзд на узбіччя дороги, з подальшим з`їздом в кювет. У наслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 , 19.08.2025 року о 13 год. 23 хв. в селищі Закупне вул. Центральна, 3 керував ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП за участі керованого ним автомобіля, до проведення огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, вжив алкогольні напої, що підтверджується висновком лікаря на стан алкогольного сп`яніння № 70, результат 2,66% проміле, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України. Такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у даній справі за ст.ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанову вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що в його діях подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутні, оскільки дорожньо транспортної пригоди він не вчиняв, докази на підтвердження порушення ним п. 2.3 б ПДР, а також настання шкоди як обов`язкової ознаки складу ст. 124 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи відсутність події дорожньо транспортної пригоди, вважає, що його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП за часом складений раніше, ніж відбулась подія, що свідчить про його недопустимість як доказу.

Також, зазначає і про порушення процедури огляду. Суд не взяв до уваги, що він є військовослужбовцем, тому його огляд на стан сп`яніння слід було проводити за спеціальною процедурою відповідно до вимог ст. 2661 КУпАП, тобто за участі уповноваженого представника Військової служби правопорядку у ЗСУ чи командира частини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката Халупки С.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд вважає, що такі є слушними, виходячи з наступного.

Так, диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до даних протоколу серії ЕПР 1 № 427790 19.08.2025 року об 11 год. 57 хв. в селищі Закупне по вул. Центральна, 10 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив виїзд на узбіччя дороги, з подальшим з`їздом в кювет. Унаслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди. Потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 та 2.3 б Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 48).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу додана схема дорожньо-транспортної пригоди, світлина автомобіля, яким останній керував та відеозапис події з нагрудних камер поліцейських.

Зі схеми дорожньо транспортної пригоди вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на узбіччі дороги. У графі «перелік видимих пошкоджень» зазначено: зовнішніх видимих пошкоджень немає (а.с. 52).

Не зафіксовано пошкоджень даного транспортного засобу і на його світлині (а.с. 55).

Із відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається лише те, що автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на узбіччі дороги, задня його частина розміщується у кюветі, пошкоджень на транспортному засобі не виявлено. Поліцейський під час розмови також підтвердив, що пошкоджень на автомобілі немає, збитків нікому не завдано (clip_4). Тобто, даними відеозапису також не підтверджується наявність пошкоджень на автомобілі та нанесення збитків (а.с. 58).

Отже, із наведених доказів не вбачається наслідків, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Не встановлено таких і в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, зокрема, його об`єктивна сторона.

Разом з тим, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Однак, із матеріалів провадження не вбачається вищевказаних наслідків, тому така подія у даному випадку відсутня.

Натомість, суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не врахував вищенаведене та прийшов до передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Обставини правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вчиненні якого його визнано винним, сформульовані в постанові місцевого суду виходячи не з висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, оскаржувана постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є незаконною.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Враховуючи викладене, постанова місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у цій частині закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 19.08.2025 року о 13 год. 23 хв. в селищі Закупне вул. Центральна, 3 керував ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП за участі керованого ним автомобіля, до проведення огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння вжив алкогольні напої, що підтверджується висновком лікаря на стан алкогольного сп`яніння № 70, результат 2,66% проміле, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження його винуватості у вчиненому суд зіслався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 979005 від 19.08.2025 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд, висновку лікаря щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Однак, з таким висновком місцевого суду апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, тощо.

Натомість, за ч. 1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, тощо.

Так, із даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що після приїзду працівників поліції останніми було виявлено у кюветі транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 . В салоні знаходився ОСОБА_1 , який повідомив, що не впорався із керуванням та з`їхав у кювет. Під час спілкування працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. У зв`язку з цим, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 продув вказаний прилад. Однак, результат визначити не вдалось, прилад показав лише стрілки вверх, що свідчить про те, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 перевищував допустимі показники технічного приладу, а саме більше, ніж 3 %0. Продувши вказаний прилад через певний проміжок часу ще двічі, результат був таким самим (а.с. 9). Тобто, ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із неможливістю встановити цифровий показник, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Він погодився. Пройшовши огляд у медичному закладі, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 2,66%0).

У медичному закладі ОСОБА_1 повідомив: «випив і тихенько їхав та заїхав у кущі», при цьому вказав, що «всю ніч вживав алкоголь, у тому числі горілку» (clip_8, 13 хв. 50 сек, clip_9, 00 хв. 58 сек).

Отже, останній підтвердив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку лікаря № 70 від 19.08.2025 року ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, результат тесту 2,66%0 (а.с.13).

Даними направлення та акту огляду на стан сп`яніння підтверджується, що у ОСОБА_1 спостерігались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів (а.с. 8, 12).

Із даних повідомлення ЄО № 37967 від 19.08.2025 року вбачається, що об 11 год. 54 хв. на лінію «102»надійшло повідомлення про те, що в кюветі знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , на задньому сидінні якого спить людина у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Відповідно до рапортів працівників поліції ОСОБА_2 та В. Гриснюка, прибувши на виклик за даним повідомленням, було виявлено транспортний засіб марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого знаходився водій ОСОБА_1 , який повідомив, що не впорався із керуванням та здійснив з`їзд у кювет. У нього спостерігались ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Останній проходив огляд у КНП «Чемеровецька багатопрофільна лікарня», результат 2,66%0 (а.с. 15, 57).

Отже, із вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 , ще до того як його виявили працівники поліції сплячим у автомобілі, вживав алкогольні напої та, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не впорався із керуванням та здійснив з`їзд у кювет.

За таких обставин, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 19.08.2025 року близько 11 год. 54 хв. хв. в селищі Закупне вул. Центральна, 3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 979005 від 19.08.2025 року) ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.10 «є», тобто вживання алкогольних напоїв після дорожньо транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою огляду на стан сп`яніння. Його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Натомість, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вживши алкогольні напої ще до початку керування автомобілем, а не після того як з`їхав у кювет (кущі).

Отже, дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Така перекваліфікація не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Тому, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанову суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП слід скасувати та прийняти нову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується стягнення, то апеляційний суд вважає, що таке слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння слід було проводити із застосуванням спеціальної процедури, передбаченої ст. 2661 КУпАП, тобто за участі уповноваженого представника Військової служби правопорядку у ЗСУ чи командира частини, на увагу суду не заслуговують враховуючи наступне.

Так відповідно до ч. 2 ст. 2661 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_2 ).

Під час спілкування із працівниками поліції повідомив, що він є військовослужбовцем, однак на момент події знаходився у відпустці, на автомобілі марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , прямував до своєї матері щоб доставити її до лікувального закладу, що підтверджується даними відеозапису.

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння не під час зборів та виконання бойових завдань, а в приватному порядку в особистих цілях.

А тому, підстав для застосування під час його огляду на стан сп`яніння спеціальної процедури, передбаченої ст. 2661 КУпАП, та залучення уповноваженого представника Військової служби правопорядку у ЗСУ чи командира частини, не було.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, тобто такий є законним.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення, тобто з 19.11.2025 р.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 2651 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем штрафу є: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області (місцезнаходження: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7) , в особі органу, що склав протокол: Управлоіння патрульної поліції у Хмельницькій області БУПП з обслуговування Кам`янець Подільського району (32305, вул. Заводська, 6 а м. Кам`янець Подільський, Хмельницька область).

- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

- боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 979005).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Наталія ФЕДОРОВА