Справа № 156/1214/25
Провадження № 3/156/810/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Сектора поліцейської діяльності № 2 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, зі слів раніше до адміністративної відповідальності притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Савюк К.О.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

клопотань не надходило, відводів не заявлено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

09.09.2025 року о 22:04 год. поблизу будинку 8 по вул. Миру в с. Волиця Володимирського району Волинської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Опель Астра" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт керування транспортним засобом, проте наголошував, що бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_1 пояснив, що він їхав автомобілем, а т/з працівників поліції стояв на узбіччі. ОСОБА_1 приїхав додому і попрямував до будинку, працівники поліції його повернули до місця зупинки т/з та запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився і оголошував працівникам поліції про свою згоду, однак хотів переодягнутися. Працівники поліції щось між собою обговорювали. ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду. Зі слів ОСОБА_1 , після того, як протокол про адміністративне правопорушення вже був складений, ОСОБА_2 дав ОСОБА_1 направлення на огляд і сказав проходити такий огляд самостійно.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Савюк К.О. в судовому засіданні звертала увагу на те, що працівниками поліції у ОСОБА_1 не виявлено та не оголошено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому безпідставно заявили, що він повинен пройти освідування.

ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, оскільки на той час був позбавлений права керування транспортними засобами і хвилювався, що працівники поліції складуть на нього протокол. Він помилково вважав, що якщо він буде заперечувати факт керування, це дозволить уникнути безпідставного складання протоколу, тому поводився таким чином. Після тривалої розмови ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що згоден пройти огляд в медичному закладі. Попри згоду ОСОБА_1 пройти огляд, працівники поліції не забезпечили доставлення його до медичного закладу, як того вимагають пункти 7, 8 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р. Натомість вони заявили, що вже склали на нього протокол і нікуди його не повезуть, проте якщо він хоче може самостійно поїхати до лікарні і пройти огляд. Як зазначила адвокат, поліцейський Грищук В.П. поза камерою виписав ОСОБА_1 направлення в медичний заклад.

З метою доведення своєї тверезості і добросовісного виконання вимоги законодавства, у межах двох годин після складання протоколу ОСОБА_1 самостійно прибув до Іваничівської багатопрофільної лікарні, маючи на руках направлення, видане працівником поліції. У медичному закладі було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого складено висновок № 11 від 09.09.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На думку захисника, факт відсутності алкогольного сп`яніння офіційно підтверджено медичним висновком. Дії ОСОБА_1 свідчать про відповідальне ставлення до ситуації та бажання довести свою невинуватість, а тому захисник вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився. 19.11.2025 року подав до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі у зв`язку із службовою необхідністю через зайнятість та великий обсяг роботи. Проте доказів на підтвердження поважності причин неприбуття в судове засідання до заяви не додано.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Протокол серії ЕПР1 № 448900 від 09.09.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 448900 від 09.09.2025 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом № 14955 від 09.09.2025 відповідно до якого 09.09.2025 в с. Волиця по вул. Миру під час патрулювання було зупинено авто марки Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який керував т/з з ознаками алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду він відмовився;

- направленням на огляд до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» не доставлявся через відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

- рапортом поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Шидловської А. від 09.09.2025 про застосування до ОСОБА_1 заходу забезпечення провадження - відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з та зобов`язання не керувати т/з із ознаками алкогольного сп`яніння;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 09.09.2025 не керувати т/з протягом 24 годин.

У матеріалах справи містяться письмові поясненнями ОСОБА_1 від 09.09.2025, у яких зазначено, що він був згідний пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав спиртних напоїв, однак патрульні стверджують, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено оптичний диск DVD-R з відеозаписами з місця події.

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписах зафіксовано патрулювання 09.09.2025 працівників поліції та виявлення 09.09.2025 року о 22:04 год транспортного засобу "Опель Астра" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . З відео чітко вбачається, що були ввімкнені червоні проблискові маячки. Після зупинення працівниками поліції т/з під керуванням ОСОБА_1 , останній призупинив авто, а потім продовжив рух, внаслідок чого працівники поліції були змушені переслідувати транспортний засіб "Опель Астра" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Після виявлення вже зупиненого вказаного транспортного засобу, в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку стверджував, що він алкогольних напоїв не вживав, а згодом відмовився проходити огляд на стан сп`яніння мотивуючи тим, що він не перебував за кермом т/з.

Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого судом відеозапису прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 09.09.2025 року під час зупинення та складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та його вину. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису, не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Суд проаналізував поведінку ОСОБА_1 під час та після вчинення правопорушення та дійшов висновку, що вона направлена на уникнення проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки тільки після тривалої розмови ОСОБА_1 та після складення всіх матеріалів щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що згідний пройти огляд в медичному закладі. Такими своїми діями направленими на ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 тільки підтвердив факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, суд критично відноситься до усних та письмових пояснень ОСОБА_1 , оскільки такі між собою не узгоджуються (у письмових поясненнях він стверджував, що т/з не керував, а в судовому засіданні визнав факт керування авто), а твердження ОСОБА_1 , що він наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння повністю спростовується відеозаписами з місця події.

Щодо зауважень захисника про неоголошення працівником поліції ОСОБА_1 виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, слід зазначити, що це у даному випадку не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та не може бути беззаперечною підставою для закриття провадження у даній справі.

При дослідженні відеозапису захисник зазначала, що ОСОБА_3 неодноразово погоджувався пройти огляд із заначенням часових проміжків, на яких про це йдеться у відео. Проте суд ставиться до таких пояснень критично, адже, якщо досліджувати диск уривками, то така "згода" вирвана з контексту, адже дослідивши диск повністю, поведінка та дії порушника свідчать про протилежне: останній відмовився від проходження огляду.

Не ґрунтується на вимогах закону твердження захисника про те, що попри згоду ОСОБА_1 пройти огляд, працівники поліції не забезпечили доставлення його до медичного закладу в силу вимог Інструкції, згідно якої вони зобов"язані його супроводити, таким чином допустили порушення. Так, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Виходячи з обставин події, поведінки ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, після вчинення такого та під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо нього, працівники поліції правильно оцінили дії ОСОБА_1 направлені на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в медичному закладі, оскільки сам ОСОБА_1 спочатку стверджував, що він алкогольних напоїв не вживав, а потім відмовився проходити огляд на стан сп`яніння мотивуючи тим, що він не перебував за кермом т/з.

Суд наголошує, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, нормами чинного законодавства не передбачено процедури та, відповідно обов`язку працівників поліції забезпечити доставлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння після відмови особи від проходження такого огляду та після складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із тим, що водій змінив своє рішення та погодився проходити такий огляд.

На підтвердження неперебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ним надано суду висновок КНП «Іваничівська БПЛ» № 11 від 09.09.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким огляд проведено 09.09.2025 року о 23:45 год ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Однак суд вважає необхідним зазначити, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 не передбачає водіями самозвернень до медичних закладів без працівників поліції, а як вже вказувалось вище, нормами чинного КУпАП не передбачено процедури та, відповідно обов`язку працівників поліції забезпечити доставлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із тим, що водій змінив своє рішення та погодився проходити такий огляд, однак вже після відмови від проходження такого огляду та після складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, чинним законодавством передбачено проведення огляду у медичному закладі із супроводженням поліцейського та у найближчому закладі охорони здоров`я, суд дійшов висновку, що наданий ОСОБА_1 висновок не є належним та допустимим доказом у справі, а тому до уваги такий не приймає. Твердження ОСОБА_1 , що поліцейським Грищуком П.В. було надано направлення для самостійного проходження огляду спростовується дослідженим відеодиском, де такі обставини не зафіксовано. Будь-які інші письмові направлення, крім направлення від 09.09.2025 22год.09 хв., в якому зазначено, що огляд не проводився, у зв"язку з відмовою, в матеріалах справи відстуні.

Пояснення та заперечення як самого ОСОБА_1 , так і його захисника Савюк К. О. загалом суд розцінює, як стратегію захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Також суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

Проаналізовані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

При цьому суд враховує також і те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП під час накладення стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Під час вирішення питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується не вперше), майновий стан (не працевлаштований, на утриманні двоє малолітніх дітей), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Відповідно до довідки інспектора РПП СПД №2 (сел. Іваничі) Володимирського ВП ГУНП у Волинській області Петровської Ю., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 21.01.2016 р., орган видачі ТСЦ 0744, статус вилучене.

Як слідує з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, після чого таке право він не поновлював. Згідно із пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд не вправі призначити покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка не має такого права. Отже, суд не застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Савюк К. О. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська