Справа № 462/3275/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315512 від 29.04.2025, ОСОБА_1 29.04.2025 о 18.00 год. на вул. Щирецька, 36 у м. Львові керував автомобілем марки «Volkswagen ID.4», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний стан на огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 000828 від 29.04.2025, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відтак, враховуючи, що вимогами ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у справі по суті, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності останньої.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до протоколу долучено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який у відповідній графі протоколу щодо відомостей про технічний засіб відеозапису події зазначено за № 471094.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Саме зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Таким чином, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Поруч з цим, ознайомившись із відеозаписами, наявними на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315512 від 29.04.2025 DVD-R диску, судом встановлено, що половина із таких відеозаписів здійснена технічним пристроєм з № 471375, хоча відомості про здійснення відеофіксування події таким технічним засобом у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, зробив правовий висновок, згідно якого відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В той же час слід зауважити, що із врахуванням того, що допустимим є надання такого відеозапису у вигляді окремих відеофайлів, однак останні повинні перебувати у логічному взаємозв`язку між собою та відображати у повному обсязі відеофіксацію тих обставин, що підлягають обов`язковій перевірці та встановленню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, натомість у даному випадку із наявного у розпорядженні суду відеозапису встановлено не лише розбіжності у часі, який зазначений у документах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення та який зафіксований на відеозаписі, але й повну відсутність відеофіксування протягом більше 40 хв.

З оглянутих судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема згідно роздруківки результату тесту ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» № 3197, результат тесту на стан сп`яніння зафіксовано приладом 29.04.2025 о 19:06 год., водночас як вбачається із відеозапису з місця події станом на 19:07 год. ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції ще продуває алкотестер, о 19:07:06 год. поліцейський оголошує, що йде аналіз тесту та алкотестером зафіксовано результат із поданням відповідного звукового сигналу о 19:07:22 год. (файл clip-0).

При цьому надалі відеозапис на файлі сlip-1 обривається о 19:20:35 год., а наступний файл clip-2 розпочинається вже о 20:03:49 год., та які саме процесуальні дії відбувались в цей час протягом більш як 40 хв. і чи дотримано процедури проведення таких, суд повністю позбавлений можливості перевірити.

Під час судового розгляду справи, суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 про витребування з Управління патрульної поліції повного відеозапису з місця події, яка мала місце 29.04.2025 на вул. Щирецька, 36 у м. Львові за її участю, однак на запит суду про витребування інформації Управлінням патрульної поліції надано диск із відеозаписами аналогічного змісту та обсягу тим, що вже наявні у матеріалах справи та жодної додаткової інформації з даного приводу суду так і не представлено.

Вимоги до складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, і нею ж, в додатку

№ 2 затверджено форму акту.

Згідно вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 грудня 2008 р. № 1103, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В долученому до протоколу про адміністративне правопорушення акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Drager» 6810, ARСЕ 0243, міститься графа в якій вказано «з результатами згоден (П.І.Б., та підпис особи, стосовно якої проводився огляд, запис про відмову від підпису)», однак підпис ОСОБА_1 у такій графі чи будь-які записи щодо фіксування відмови останньої від підпису документа відсутні.

Відповідна графа щодо підпису особу, яку тестують передбачена і у роздруківці з приладу Alkotest Drager ARСЕ 0243, принтер № ARСЕ - 5018, тест № 3197, однак у графі «Підпис особи, що тестують» також відсутній підпис ОСОБА_1 або відомості про відмову останньої від підпису.

Разом з тим, з оглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події не встановлено, щоб ОСОБА_1 взагалі надавались для ознайомлення роздруківка з приладу Alkotest Drager ARСЕ 0243 від 29.04.2025 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а тим більше факт її відмови під підписання та отримання таких.

А відтак, додані до протоколу докази - акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківка з приладу Alkotest Drager не можуть бути взяті судом до уваги як належний і допустимий доказ, на підтвердження перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони не оформлені належним чином.

Що стосується наявного у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 000828 від 29.04.2025, згідно такого вбачається, що точний час направлення ОСОБА_1 на огляд 19.56 год., а дата та точний час огляду останньої: 29.04.2025 о 20.15 год.

Разом з тим, обставини та дотримання визначеного законом порядку направлення особи на огляд у медичному закладі відеозаписом, з огляду на його неповноту та відсутність безперервності, взагалі не зафіксовано, оскільки відео розпочинається по факту вже з очікування поліцейськими разом із ОСОБА_1 біля приміщення медичного закладу.

При цьому, незважаючи на зазначення у висновку точного часу проведення лікарем огляду ОСОБА_1 о 20.15 год., згідно відеозапису в цей час поліцейські та ОСОБА_1 все ще очікують у подвір`ї приміщення лікарні на прибуття лікаря, а саме направлення ОСОБА_1 на її огляд у медичному закладі в лікаря-нарколога оформляється поліцейськими безпосередньо у кабінеті лікаря під час того, як остання вже проходить такий огляд на визначення стану сп`яніння.

У разі встановлення наявності підстав для проведення огляду особи на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, встановлених ч.3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність згаданого письмово оформленого направлення та належне повідомлення особи про те, в якому саме медичному закладі відбуватиметься огляд на визначення стану сп`яніння є відповідним доказом дотримання визначеного законом порядку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а доведеність вини особи у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння не може базуватися безумовно та беззаперечно на протоколі, складеному із порушенням законодавства.

З аналізу ст. 251 КУпАП вбачається, що працівники поліції окрім протоколу, повинні надати, зокрема відеозапис події, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення у протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення, а повинно бути підтверджене відповідним відеозаписом і а уразі неможливості забезпечення такого, показами свідків.

Вимогами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відтак кожен доказ у справі підлягає оцінці, повному і об`єктивному дослідженню, і водночас порівнянню з іншими доказами в їх сукупності.

Разом з тим, зважаючи на відсутність у всіх тих доказах, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, повного та у передбаченому законом порядку належного фіксування обставин, що підлягають обов`язковій перевірці та оцінці, а також допущені у наявних у матеріалах справи процесуальних документах, які у даному випадку як кожен по окремо, так і у своїй сукупності при оцінці не надають можливості суду повно і об`єктивно з`ясувати та перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що такі докази не можуть бути визнані як такі, що відповідають критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом», оскільки навпаки лише породжують додаткові неточності та сумніви у викладених фактичних обставинах.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що долучені до матеріалів як докази відеозаписи не містять відомостей на підтвердження всіх тих обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 , а подекуди навпаки суперечать їм, тобто у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що вина останньої у порушенні вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України не доведена, а тому в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КупАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, 287-290 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв?язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал постанови знаходиться у справі № 462/3275/25.

Суддя: Б.М.Гедз