Справа № 159/8060/25
Провадження № 3/159/3316/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши справи, які надійшли від відділу організації несення служби в м.Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області ДППпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштований,

за вчинення правопорушень, передбачених статями 124, 122-4 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02.11.2025 о 10.42 годині в м.Ковелі на вул.Володимирська, керуючи транспортним засобом марки «MAN TGL 8.180» номерний знак НОМЕР_2 , порушив пункт п.2.3б, п.2.10а, п.13.1 ПДР України, а саме, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Toyota C-HR Hybrid» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №502899 від 04.11.2025).

Окрім цього, згідно з протоколом протоколу серії ЕПР1 №502887 від 04.11.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те що він 02.11.2025 о 10.42 годині в м.Ковелі на вул.Володимирська, керуючи транспортним засобом марки «MAN TGL 8.180» номерний знак НОМЕР_2 та будучи учасником ДТП, залишив місце події та не повідомив працівників поліції про пригоду, чим порушив п.2.10а ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 122-4 КУпАП.

Керуючись правилами статті 36 КУпАП обидва протоколи суд розглядає одночасно.

ОСОБА_1 в суді провину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю. Щодо залишення місця пригоди повідомив, що через великі габарити транспортного засобу та незначну швидкість не відчув зіткнення з автомобілем потерпілої, тому не відразу зрозумів що сталось, а оскільки перебував на перехресті змушений був на зелене світло світлофора продовжити рух, щоб не створювати перешкод для руху інших транспортних засобів. Показав потерпілій, що зупиниться за перехрестям, проте потерпіла вирішила, що він залишив місце ДТП і викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та повідомила, що будь-яких претензій до нього не має.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, суддя дійшов такого висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил (п.1.3 ПДР).

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законом (пункт 1.9 ПДР України).

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року вказав, що особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» покладений на органи поліції.

У випадках, визначених законом (ст.255 КУпАП), поліція фіксує правопорушення у протоколі.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 №502899 від 04.11.2025 ОСОБА_1 поставлено у провину порушення п.2.3б, п.13.1 ПДР України.

Пунктом п.2.3б ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За приписами пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена статтею 124 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Крім визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №502899 від 04.11.2025, в якому зафіксовані дата, час, місце вчинення правопорушення;схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.11.2025, в якій зазначений перелік зовнішніх пошкоджень транспортного засобу «Toyota C-HR Hybrid» номерний знак НОМЕР_3 , зафіксоване місце зіткнення та розташування в момент ДТП, сталі орієнтири (світлофор, пішохідний перехід), до яких на схемі здійснена прив`язка об`єкта, зображеного на ній; рапортом працівника поліції від 02.11.2025, письмовим поясненнями ОСОБА_2 від 02.11.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.11.2025, фототаблицями та відеозаписом з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Перелічені докази оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, тому у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП не знайшла свого підтвердження в суді з огляду на таке:

У відповідності до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як визначено статтями 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пункт 2.10а ПДР України зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності, отже відсутність будь-якої складової складу правопорушення свідчить про відсутність адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона передбаченого статтею 122-4 КУпАП правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктом правопорушення передбаченого статтею 122-4 КУпАП є водії транспортних засобів, інші учасниками дорожнього руху. Суб`єктивна сторона правопорушення за статтею 122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків, передбачає умисну форму вини.

Згідно із положенням статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не мав наміру залишати місце ДТП. Вказав, що через великі габарити транспортного засобу та незначну швидкість не відчув зіткнення.

Докази, які б вказували на протилежне в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги те, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 необхідно тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо вини останнього не знайшли свого підтвердження та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 122-4 КУпАП не доведена.

З огляду на викладене провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 122-4 КУпАП підлягає закриттю.

При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу порушника, його вік та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність визнання вини та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставіст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, 221, 247, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (штраф підлягає сплаті за такими реквізитами Отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0003001, Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по території Волинської області.).

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами Отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету : 22030106.).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 122-4 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк