Справа № 277/1281/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 листопада 2025 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського райсуду Житомирської області Заполовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, працює на посаді головного бухгалтера СТОВ «Поліський Край»

за ч.1 ст.163-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №365 від 10.09.2025 року, зі змісту якого вбачається, що головний бухгалтер СТОВ «Поліський Край» ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (показник рядка 21Декларації) за червень 2025 року на суму 5338109 грн., чим порушила підпункт 16.1.15 пункту 16.1, пункт 44.1 ст.44, п.85.2 ст.85, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначила, що акт від 01.09.2025 року №18649/06-30-04/03568113 про результати документальної перевірки СТОВ «Поліський край» не може бути належним та допустимим доказом вчинення нею адміністративного правопорушення. Також на думку ОСОБА_1 сам протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом її вини. До клопотання про закриття провадження ОСОБА_1 надала також заперечення на акт перевірки та лист ГУ ДПС у Житомирській області про розгляд заперечення від 29.09.2025 року у якому зазначено, що комісією прийнято рішення про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «Поліський край» з питань викладених в запереченні до акту перевірки від 01.09.2025 року.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі зазначаються суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості необхідні для розгляду справи.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «Поліський край» №18649/06-30-07-04/03568113 від 01.09.2025 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі №826/20761/14 від 03.11.2015 р., висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, у основу яких покладено згадувані висновки акта.

Згідно з п.п.86.7.4 п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України підчас розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 пункту 86.7 (п.п.86.7.5 п.86.7 ст.86 Кодексу).

Відповідно до п.56.1 ст.56 Податкового Кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (п.56.17 ст.56 ПКУ).

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом із тим, оскільки у суду відсутні відомості про будь-які прийняті податкові повідомлення-рішення чи їх оскарження платником податків, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передчасно направлені для розгляду судом.

Суд, вважає за необхідне, також зазначити, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, які викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Разом з тим, відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дана позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №П/811/2893/14.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

На думку суду, оскільки головний бухгалтер СТОВ «Поліський край» не погоджується з відомостями, які викладено в акті перевірки №18649/06-30-07-04/03568113 від 01.09.2025 року, у зв`язку з чим СТОВ «Поліський край» направило до ГУ ДПС у Житомирській області заперечення на вказаний акт і комісією за результатами розгляду даного заперечення прийнято рішення про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «Поліський край» з питань викладених в запереченні до акту перевірки від 01.09.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення є передчасним та таким, що не встановлює наперед винуватість особи, стосовно якої він складений.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 в порушенні ним вимог ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому факт доведеності її вини у вчиненні адміністративних правопорушень є необґрунтованим та передчасним.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяВ. В. Заполовський