ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокуСправа № 495/8583/25
Номер провадження 3/495/2749/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-Кодексу),

встановила:

06.11.2025 до суду надійшли вище вказані адміністративні матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 757595 від 04.11.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 Кодексу із таким формулюванням: 04.11.2025 близько 16:20 год. громадянка ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , з торгівельного кіоску здійснила роздрібну торгівлю тютюнових виробів, сигарет "Ritm", без акцизного податку, чим порушила вимоги ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність частиною першою статті 156 Кодексу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала , просила звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним фінансовим положенням, та надала копію пенсійного посвідчення.

Відповідальність за частиною першою статті 156 кодексу настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Вина правопорушника підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №757595 від 04.11.2025; поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; фототаблицями; копією пенсійного посвідчення.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 156 Кодексу, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що складає 605,60 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , вона підлягає звільненню від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 156, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста грн) з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу (частина перша статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (стаття 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова