Провадження № 33/824/4189/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Борисенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 серпня 2024 року о 10 год. 45 хв. у м. Києві на пр-ті В. Лобановського, 57, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, а саме під дією метадону, що підтверджено висновком лікаря-нарколога № 004388 від 22.08.2024 року. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього рухуУкраїни, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що не погоджується з постановою судді та вважає її незаконною з огляду на те, що всупереч поданому клопотанню про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, яке містило також вимогу про допит лікаря та його бажання надати особисті пояснення, суд необґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, що призвело до порушення його права на захист та надання пояснень і доказів, що гарантовано ст. 6 ЄКПЛ. Також вказав, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, адже наркотичних речовин не вживає, а проходить замісну підтримувальну терапію, в межах якої отримує метадон, що відповідно до висновків лікуючого лікаря не перешкоджає керуванню транспортними засобами, а замісна терапія не є підставою для заборони керування транспортним засобом. Зауважив, що через перебування на стаціонарному лікуванні він позбавлений був можливості фактично надати відповідні документи про проходження терапії, а лікуючий лікар, про допит якого він просив, міг підтвердити відсутність протипоказань для керування транспортними засобами, однак розглянувши справу за його відсутності суд істотно обмежив його право довести перед судом свою правову позицію. Крім цього, зазначив, що висновок медичного огляду від 22.08.2024 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки він не враховує факт проходження ним замісної терапії, а також не містить відомостей чи перевищувала виявлена концентрація речовини допустиму дозу, встановлену йому лікуючим лікарем, а тому такий висновок не дає змоги об`єктивно оцінити його медичний стан та наявність/відсутність ознак сп`яніння, виходячи з індивідуальних медичних показників, а інших доказів, які б підтверджували стан його наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять. За таких обставинпросить суд оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, якіподану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просилиїї задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Щодо доводів апеляційної скарги про проведення розгляду справи судом без участі ОСОБА_1 , то слід зазначити, що право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання з'явився, надав свої пояснення по справі та долучив письмові докази.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 перебував на замісній терапії і на момент керування транспортним засобом не був в стані наркотичного сп`яніння спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. З висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме під дією метадону. Посилання захисника на проходження ОСОБА_1 замісної терапії до 08.08.2024 року не спростовує факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на момент керування ним транспортним засобом та зупинки працівниками поліції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що лікуючого лікаря не було допитано судом першої інстанції, то на думку суду відсутні підстави для такого допиту, оскільки лікар змогла б лише підтвердити факт проходження ним замісної терапії та можливість керування транспортним засобом під час та після лікування, однак її покази не спростовали б того факту, що ОСОБА_1 міг вживати наркотичні речовини поза лікуванням та на момент керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції вже перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, захисником Борисенком О.В. 13.10.2025 року на електронну пошту суду було подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП без встановлення вини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (яке було вчинено 19.08.2024р.) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, тобто стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах строків, визначених ст.38 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька