Справа № 482/1824/25
Номер провадження 3/482/800/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу ЕПР1 №427402 від 19.08.2025 року, 18.08.2025 року о 21 год. 21 хв. в на автомобільній дорозі Н-24 175 км. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLVO FH16 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 , був не уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.2.3. б, 13.1, 16.6 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, суд встановив наступне.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція вказаної статті є бланкетною, тобто такою, яка відсилає для встановлення її змісту до інших нормативних актів, у даному випадку до Правил дорожнього руху України.

Уповноваженою особою яка склала протокол дії ОСОБА_3 кваліфіковано як порушення п.2.3.б, п. 13.1, 16.6 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків тобто за ст. 124КУпАП.

Пункт 2.3.б Правил дорожнього руху встановлює, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.3.б, п. 13.1, 16.6 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тобто за ст. 124 КУпАП не є доведеною.

Суддею досліджено:

протокол про адміністративне правопорушення у якому викладено вищевикладене обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні п.2.3.б, п. 13.1, 16.6 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тобто за ст. 124 КУпАП;

письмові пояснення ОСОБА_2 , які в цілому відповідають обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення,

письмові пояснення ОСОБА_1 який пояснив, обставини викладені у протоколі заперечив, пояснив що його зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 який вказав, що під час руху на якійсь ділянці дороги яку ОСОБА_1 вже проїхав він нібито зачепив автомобіль ОСОБА_2 не дотримавшись бокового інтервалу, разом з тим Пташник зіткнення не бачив і не відчув, на транспортних засобах якими він керував пошкодження відсутні. На місці на яке ОСОБА_2 вказав як на місце ДТП слідів ДТП не знайдено.

Також суддею досліджено схему місця ДТП на якій зображено нібито місце ДТП, вказано дорожню обстановку, розташування транспортних засобів після зіткнення , напрямки руху транспортних засобів, місце зіткнення, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (згідно яких транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 має пошкодження дзеркала заднього виду із заднього боку, а транспортні засоби якими керував ОСОБА_1 видимих пошкоджень не мають).

Матеріали справи не містять матеріалів фото чи відео фіксації які давали б змогу перевірити викладене у схемі ДТП, зокрема місце зіткнення.

Вищевикладені обставини не виключають можливості того, що ДТП відбулося за обставин які викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, однак з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та сукупності зібраних доказів, не свідчать про те що пошкодження автомобіля під керуванням ОСОБА_2 відбулося саме за таких обставин які викладено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.3.б та п. 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тобто за ст. 124 КУпАП не є доведеною по за розумним сумнівом.

Обвинувачення ОСОБА_1 у порушенні п. 16.6 Правил дорожнього руху взагалі не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Зважаючи на вищевикладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення п.2.3.б, п. 13.1, 16.6 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тобто за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 18, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: С.А.Сергієнко