Провадження № 3/638/5298/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю захисника Пятахи Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від ГУ ДПС України у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженця м. Дергачі Харківської області, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1466/20-40-07-30 від 29.08.2025, 20.08.2025 о 18-01 год. оператор АЗС ТОВ «Глобал Трафік ЛПГ» ОСОБА_1 , на АЗС у АДРЕСА_2 вчинив порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, ст. 3 п. 1,2 Закону України від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: непроведення розрахункових операцій через РРО при продажу 10 літрів бензину А-95 Євро по ціні 56 грн. на суму 560 грн.

Захисник в судовому засіданні вважала вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення недоведеною. Зазначила, що в акті фактичної перевірки не викладено обставини вчиненого правопорушення, відсутні дані про особу порушника, час, місце правопорушення. На думку захисника, версія ДПС про вчинення правопорушення не підтверджена належними доказами, зокрема поясненнями свідків, відео, фотоматеріалами. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, у яких він просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначив, що правопорушення він не вчиняв. В обгрунтування заперечень вказав, що належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення матеріали справи не містять. Крім цього звертає увагу, що всупереч ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше аніж 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а саме 29.08.2025. Вважає викладене у протоколі обвинувачення неконкретним, що порушує право на захист, до протоколу не долучено документів, що підтверджують повноваження особи, яка його склала. Звертає увагу, що акт фактичної перевірки, що долучений до матеріалів наразі оскаржений до ДПС України, а тому він є неузгодженим та не має доказової сили, товариству вручена копія акту за іншим номером, аніж долучений до матеріалів справи. Крім того, вказаний акт сам по собі не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ним правопорушення, оскільки він лише фіксує позицію контролюючого органу, а інші докази у справі відсутні.

До вказаних заперечень долучено копія акту фактичної перевірки від 29.08.2025, номер бланка 397959 за №; копія фіскального чека № 42043 про відпуск бензину А-95 Євро на суму 500,08 грн о 17-49 год. 20.08.2025.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, захисник вважала можливим розгляд справи за його відсутності.

Допитаний за клопотанням захисника в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив наступне. Він працює керуючим АЗС у ТОВ «Глобал трафік ЛПГ», 20.08.2025, приблизно о 15-00 год., йому зателефонував оператор АЗС, повідомив, що із перевіркою приїхали працівники ДПС. Оскільки згідно інструкції сторонні особи не допускаються у приміщення АЗС без присутності керуючого та юриста, а свідок знаходився на іншій АЗС на вул. Клочківській, де також проводилася перевірка ДПС, він попросив зачекати його прибуття. В той день податківці одночасно проводили перевірки на трьох АЗС їх підприємства. Він та юрист прибули на АЗС на пр-ті Перемоги біля 18 год., передивився протоколи РРО, пересвідчився, що розрахункові документи створювалися по всіх операціях. З 18 години та впродовж біля 30 хв. він разом із перевіряючими знаходилися разом та вони й інші особи в цей час нічого на заправці не купували, робота АЗС була зупинена, а тому дані протоколу про вчинення правопорушення о 18-01 год. вважає неспроможними. Також пояснив, що на АЗС завжди всі операції проводяться через РРО та видається розрахунковий документ, система створена таким чином, що по іншому продати товар неможливо.

Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 вказаного кодексу, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП настає у разі порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення № 1466/20-40-07-30 від 29.08.2025;

-акт фактичної перевірки від 20.08.2025.

При цьому суд зазначає, що акт фактичної перевірки від 20.08.2025 створено ініціатором даного провадження, що свідчить про заінтересованість осіб, які його склали у певному результаті.

Також, Акт містить дані про те, що перевірку розпочато 20.08.2025 о 18-01, тоді як у цей же час згідно із протоколом про адмінправопорушення ОСОБА_1 вчинив порушення встановленого порядку проведення розрахунків. Одночасність вказаних дій викликає обгрунтований сумнів у правильності зазначених у наведених документах даних. Свідок ОСОБА_2 вказав про неможливість продажу товару о 18-01 год. 20.08.2025, адже АЗС в цей час не працювала. Крім того, в Акті не вказано обставини вчиненого правопорушення, а саме дані про особу порушника, дату, час, місце вчинених дій, дані про особу покупця.

Відповідно до п. 15, 16 розділу 2 Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 № 566, до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення. Якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений Протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До Протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в податкових органах та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, на підставі вказаних судом обставин, акт фактичної перевірки не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не вказує про вчинення особою правопорушення, викладені у ньому обставини підлягають доведенню відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП.

На підставі викладеного, суд констатує відсутність у матеріалах справи достатніх доказів для встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.

Пояснення свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо відсутності порушень з боку ОСОБА_1 встановленого порядку проведення розрахунків, а також неспроможності даних протоколу щодо відпуску товару 0 18-01 год. 20.08.2025 на АЗС, матеріалами справи та будь-якими доказами, зокрема показаннями свідків, фото, відео матеріалами, не спростовуються.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо інших доводів сторони захисту, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з наведеним та встановленням судом відсутності доказів, а отже недоведення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд не надає окремої оцінки доводам щодо порушень, які, на думку сторони захисту, мали місце при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин