П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року місто Київ

Справа № 357/7049/25

Провадження № 33/824/4244/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пакало Антона В`ячеславовича на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320884, 10 квітня 2025 року о 10 год 19 хв в м. Біла Церква, вул. Леваневського, 26-Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі. Результат позитивний, що підтверджується висновком № 3 Комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня», чим порушив вимоги 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В.подав апеляційну скаргу, в якій він просив постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року скасувати та справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Необґрунтованість та невідповідність нормам процесуального та матеріального права полягає в наступному.

Вказує, що ОСОБА_1 було зупинено без підстав які зазначені в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» а тому вказана зупинка є незаконною та безпідставною.

Зазначає, що огляд мав проводитись в Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» або Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» разом з тим, ОСОБА_1 безпідставно доставили до Тетіївської районної лікарні.

Зауважує, що біологічні зразки були відібрані в одну ємність хоча порядком огляду передбачено відібрання матеріалів у дві ємності, також ОСОБА_1 було відмовлено у відібрані біологічних зразків у вигляді крові.

Також зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку адвокат Пакало А.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх ознак складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Суд надав оцінку доказам та твердженням, які представник подав до суду апеляційної інстанції, та приходить до висновку:

Стосовно доводів апелянта, про неправомірну зупинку працівниками поліції транспортного засобу, слід зазначити, що за певних обставин, це може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9 «а» ПДР України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд мав проводитись в Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» або Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» разом з тим, ОСОБА_1 безпідставно доставили до Тетіївської районної лікарні.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З вказаного вбачається, що особа яка має ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння має бути доставлено до найближчого медичного закладу який має відповідні права на його проведення.

Так дійсно, найближчими закладами охорони здоров`я є Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» або Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2».

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи а саме листа Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» від 02 січня 2025 року, огляди для виявлення наркотичного сп`яніння у водіїв транспортних засобів не проводять у зв`язку з відсутністю необхідного для огляду лабораторного обладнання.

Також, відповідно до матеріалів справи а саме листа Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» від 19 грудня 2023 року у КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» відсутні фахівці, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чиним законодавством та обладнанням для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та які перебувають під впливом лікарських препаратів.

Отже, оскільки територіально найближчі медичні заклади а саме Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» або Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2» не могли проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння було обрано територіально найближчий медичний заклад а саме Комунальне некомерційне підприємство «Тетіївська центральна лікарня», а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що біологічні зразки були відібрані в одну ємність, хоча порядком огляду передбачено відбір у дві ємності, а також про відмову ОСОБА_1 у відборі біологічних зразків у вигляді крові, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 10 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності: вміст першої використовується для первинного дослідження, вміст другої зберігається протягом 90 днів для можливого повторного дослідження. Таким чином, законодавством справді встановлено вимогу про відбір у дві ємності.

Разом з тим, саме по собі відхилення від зазначеної процедури не є безумовною підставою для визнання результатів дослідження недопустимими доказами, якщо таке відхилення не вплинуло на достовірність висновків і не призвело до обмеження процесуальних прав особи. У матеріалах справи наявні відомості про проведення медичного огляду та лабораторного дослідження у закладі охорони здоров`я уповноваженими фахівцями відповідно до Інструкції, зафіксовані в установлених формах.

Довід апелянта про «відмову у відборі крові» також не спростовує належність проведеного огляду. Інструкція не встановлює обов`язку відбирати саме кров у кожному випадку; вид і обсяг біоматеріалу визначаються лікарем з урахуванням медичних показань, технічної можливості та безпеки процедури. У матеріалах справи відсутні звернення до закладу охорони здоров`я з метою організації повторного дослідження.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення порядку відбору зразків не підтверджені належними та допустимими доказами і не свідчать про істотне порушення процедури, яке б вплинуло на результат дослідження або обмежило право особи на перевірку такого результату. Підстав для визнання медичного огляду неналежним чи його результатів недопустимими доказами суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права після складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими. оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 був відсутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, хоча був належно повідомлений про дату та час розгляду адміністративного правопорушення в відповідному підрозділі поліції.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №320884, 10 квітня 2025 року о 10 год 19 хв в м. Біла Церква, вул. Леваневського, 26-Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі. Результат позитивний, що підтверджується висновком № 3 Комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня», чим порушив вимоги 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- відеозаписом з нагрудної камери патрульної поліції.

- направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу.

- Актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння .

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою захисника та суперечать наявним матеріалам.

Доводи апеляційної скарги захисника Тищенка А.В. та надані ним в апеляційному суді пояснення про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 , та що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задоволенню не підлягають, оскільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пакало Антона В`ячеславовича - залишити без задоволення

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Стрижеус