Провадження № 3/686/8788/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Хмельницький м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Баєв С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, 01.11.2025 о 23:36 в м. Хмельницькому по вул. С.Бандери, 2А керував електричним транспортним засобом, а саме двоколісним електросамокатом марки «Ninebot G30 Max», потужністю до 3 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного порушення правил дорожнього руху повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 електросамокатом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735) огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку виявленням ознак запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, даними направлення на медичний огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`янінні.

Згідно з постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.06.2025, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2025, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1.10 Правил дорожньогоруху транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» електричним колісним транспортним засобом є дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. Коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом, а відтак ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує наступне.

Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачене притягнення особи до адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає за скоєні протиправні дії накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавством розмежовані поняття «механічні транспортні засоби» та «транспортні засоби», і різниця між ними лише в наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Відповідно до п. 1.10 ПДР механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Пункт 2.13 ПДР передбачає, що транспортні засоби належать, зокрема, до категорії А1 це мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з п. 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія», затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, не може вважатися водієм в розумінні ПДР особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 ПДР, та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Тобто, якщо електросамокат має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія і реєстраційний документ, та відповідно керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 керував електросамокатом з електродвигуном потужністю до 3 кВт. Наявність посвідчення водія для керування таким транспортним засобом не вимагається і чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_1 , керуючи вищезазначеним електросамокатом, у розумінні вищенаведених норм чинного законодавства водієм не являвся, а тому і адміністративне стягнення на нього за ч. 3 ст. 130 КУпАП необхідно накласти не як на водія, а як на іншу особу у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, а також без конфіскації транспортного засобу, оскільки не надано підтверджень належності на праві приватної власності самоката ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 401, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувачем штрафу є Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

- стягувачем судового збору є Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

-боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий у АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 500758.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Квитанції слід подати у каб. № 603 (6-й поверх), вул. Героїв Майдану,54, м. Хмельницький. У разі направлення оригіналів квитанцій засобами зв`язку вказувати адресу: 29001, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54 або e-mail: (із обов`язковим зазначенням «направляю квитанції по справі №»).

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду