Справа № 585/4369/25
Номер провадження 3/585/1437/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської Євтюшенкова В. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності притягувався: 13.10.2025 за ч.1 ст. 130 КУпАП, 04.10.2025 за ч.2 ст. 126 КУпАП,

за ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №504878 від 06.11.2025, 06.11.2025 о 09 год. 33 хв. в м. Ромни по вул. Коржівська 107 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який має електродвигун потужністю 750 Вт з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) і відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння, при цьому на протязі року притягувався за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №504887 від 06.11.2025, 06.11.2025 о 09 год. 33 хв. в м. Ромни по вул. Коржівська 107 ОСОБА_1 керував механічним транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом даної категорії, повторно протягом року притягується до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.11).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №504542 від 05.11.2025, 05.11.2025 о 20 год. 23 хв. в м. Ромни по вул. Коржівська 111 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Адамант, який має електродвигун потужністю 750 Вт з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів) і відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння, при цьому на протязі року притягувався за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.18).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №504551 від 05.11.2025, 05.11.2025 о 20 год. 23 хв. в м. Ромни по вул. Коржівська 111 ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.11).

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи на 13.11.2025 на 10 год. та на 17.11.2025 року на 11 год. повідомлений належним чином, а саме працівниками поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, що вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів (а.с.7, 14, 24, 31).

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Присутність особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.2 КУпАП не є обов`язковою, тому , враховуючи те, що ОСОБА_1 обізнаний про наявність відносно нього адміністративних матеріалів в суді, проте до суду не з`являється і провадженнями не цікавиться, вважаю за можливе провести розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши додані до матеріалів справи відеозаписи, суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ПДР, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Технічні дані електровелосипеда - яким керував ОСОБА_1 суду не надані, проте в протоколах про адміністративне правопорушення вказано на те, що він був потужністю 750 Вт тобто 0,75 кВт (750:1000=0,75), отже ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, яка йому інкримінується, тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП та електровелосипеда як транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.12 ст.121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1- 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоциклита інші транспортні засоби.

Таким чином, визначення транспортного засобу для цілей застосування ст.130 КУпАП, вказаний нормативний акт не містить, а тому для вказаних цілей слід керуватися нормами спеціального законодавства та Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила).

Відповідно до п.1.10 Правил, транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, під загальне визначення транспортного засобу підпадають усі без винятку пристрої призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, зокремавелосипеди, гужові транспортні засоби, візки, самокати, тощо. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Також, пунктом 1 статті 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» №2956-IX від 24.02.2023,який набрав чинності 23.03.2023 р., визначено, що електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіброскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб- це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкістьу діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб- це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість,що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

За положеннями частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Тлумачення «джерело підвищеної небезпеки» та «транспортний засіб» не є тотожними, в той же час саме критерій наявності у електровелосипеда можливості приведення в рух за допомогою двигуна відрізняє його від звичайного велосипеда та є визначальним при вирішенні питань, чи відноситься він як до «транспортних засобів» так і до «джерел підвищеної небезпеки».

Наявність можливості приведення електровелосипеда в рух мускульною силою велосипедиста не позбавляє його наявності електродвигуна та можливості руху на транспортному засобі із застосуванням виключно електродвигуна без застосування мускульної сили.

За таких, обставин внаслідок внесення змін в законодавство та прийняття Закону №2956-IX-електричні колісні транспортні засоби прирівняні до транспортних засобів про, що прямо вказано у Законі №2956-IX і такі не підпадають під жодну іншу категорію учасників дорожнього руху, що визначені у ст.14 Закону України «Про дорожній рух», а тому особи, що керують такими транспортними засобами є водіями і зобов`язані дотримуватися правил дорожнього руху та ЗУ «Про дорожній рух».

Таким чином, суд дійшов висновку, що електровелосипед відноситься до транспортних засобів, а особа, яка ним керує, є водієм у розумінні ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколами серії ЕПР1 №504878 від 06.11.2025 та серії ЕПР 1№504542 від 05.11.2025 (а.с.2, 18), які складені у відповідності до вимог КУпАП та відеозаписами, долученим до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у вказаний у протоколах день та час керував транспортним засобом, та відмовлявся від проходження в установленому законом порядку від огляду на стан сп`яніння (а.с.7, 24).

Посилання ОСОБА_1 на те, що транспортний засіб, яким він керував, не є транспортним засобом в розумінні ПДР і він не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, з указаних вище підстав і розцінюється судом як спроба уникнення відповідальності.

З постанови судді Роменського міськрайонного суду вбачається, що ОСОБА_1 13.10.2025 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.4).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, так як повторно протягом року керував транспортним засобом і відмовився від проходження у встановленому порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає правовій позиції Верховного Суду (справа №702/301/20), та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., доказів про звільнення від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 221, 247 ч.1 п.1, 283-284, 287-291, 298-299 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу .

Відповідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.Євтюшенкова