Справа № 358/2107/25 Провадження № 3/358/855/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

1. Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі та визнане суддею доведеним.

03.11.2025 близько 10:00 у АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своєї дитини сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за місцем проживання створила антисанітарні умови проживання для своєї дитини.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП .

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 18.11.2025, не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляд повідомлена належним чином. Судова повістка-повідомлення про виклик у судове засідання на 18.11.2025 о 10 год. 00 хв. направлена ОСОБА_1 шляхом надсилання смс-повідомлення на номер мобільний телефону: НОМЕР_2 , зазначений нею у заяві про отримання повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів. Смс-повідомлення доставлено одержувачу ОСОБА_1 : 10.11.2025 10:36:50. Клопотань, заяв чи повідомлень про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки ОСОБА_1 суду невідомі.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, не належить до категорії справ, розгляд яких вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

2. Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 184 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, українського народу та Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти та готувати до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину; при цьому забороняються будь-які види її експлуатації, а також застосування фізичних або інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини.

У силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У частині 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року розкрито поняття «не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя» яке означає: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складник виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявлення інтересу до її внутрішнього світу; не створення умов для здобуття нею освіти.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт правопорушення тапровина в ньому ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ВАД № 712334 від 03.11.2025 що складений відносно ОСОБА_1 , в якому викладені обставини адміністративного правопорушення;

- рапортом старшого інспектора ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Олександра Ступацького від 02.11.2025, з якого вбачається, що в ЄО зареєстровано заяву за № 4835 від 02.11.2025 де зазначено що о 22:12 годині надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявник: ЕМД, малолітня дитина 3 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з високою температурою, дуже хвора, батьки в стані алкогольного сп`яніння, відмовляються від госпіталізації.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що долучені до протоколу на окремому аркуші від 02.11.2025, в яких остання зазначає, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 02.11.2025 близько 21 години мала температуру близько 38 С, що трималася третій день. ОСОБА_1 зазначає, що пішла до сусідки, щоб вона подивилася дитину, та сусідка викликала швидку допомогу по приїзду якої її повідомили про необхідність госпіталізації доньки на що вона відмовилася. Працівники швидкої допомоги викликали працівників поліції оскільки вона ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 , що долучені до протоколу на окремому аркуші, в яких остання зазначає, що 02.11.2025 о 21 годині до неї з дитиною прийшла сусідка ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Остання повідомила, що її трирічна дочка протягом трьої днів має високу температуру. Після цього вона одразу викликала бригаду швидкої допомоги, працівники якої прибули, оглянули дитину та запропонували госпіталізацію до Богуславської ЦРЛ, однак ОСОБА_1 відмовилася;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що долучені до протоколу на окремому аркуші від 03.11.2025, з яких убачається, що 03.11.2025 о 10 годині за місцем її проживання приїжджали працівники поліції та служби у справах дітей і на момент їх візиту у будинку було не прибрано, обмежено умови для розвитку дитини, продукти харчування наявні в обмеженій кількості, купують їх по мірі необхідності, оскільки відсутній холодильник. Дитина до садочку не ходить. На момент перевірки дитина хворіла. ОСОБА_1 зобов`язалася відвідати з дитиною лікаря для обстеження;

- актом обстеження умов проживання 389 від 03.11.2025, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено неналежні умови проживання: на момент обстеження в будинку було холодно, опалюється одна кімната, наявний твердопаливний котел, запас дров відсутній. В кімнаті брудно, частково розкидані речі по житловій кімнаті. Продукти харчування наявні в обмеженій кількості та недостатньому асортименті. На момент обстеження дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала ознаки захворювання і мала неохайний вигляд.

Згідно довідки Виконавчого комітету Богуславської міської ради за №10-15/34 від 16.02.2025 та №10-19/40 від 03.11.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , мають статус внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до Характеристики виданої Виконавчим комітетом Богуславської міської ради за №10-19/40 від 03.11.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає на території села Розкопанці, Обухівський район, Київська область, без реєстрації місця проживання. Переселенка з Запорізької області. Освіта - середня. Компрометуючи матеріали до Розкопанцького старостинського округу не надходили.

3. Мотиви накладення адміністративного стягнення та ухвалення інших рішень.

Оцінюючи докази за їх сукупністю, кваліфікую дії, що вчинила ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за вчинене адміністративне правопорушення, не виявлено.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що вчинила адміністративне правопорушення, ступінь її вини, майновий стан, а також те, що раніше до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП вона не притягувалася, суддя дійшла висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 184, 221, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 визнати винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (стягувач - Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя К. І. Буравова