П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України в Київській області Білоцерківське районне управління поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працюючого в ДТЕК - інженером, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 852938 від 03.10.2025, 03.05.2025 близько о 16 год. 00 хв. за адресою: м.Біла Церква по вул. Офіцерська. 4 грм. ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився відповідно до ч.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліціюУкраїни» пред`явити документи та закону вимогу працівника поліції, чим не виконав вимогу працівника поліції, чим вчинив правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що поводився адекватно та не чинив опору працівникам поліції. Йому не було запропоновано адвоката. Крім того, він повідомив про неправомірні дії працівника поліції ОСОБА_2 , який нібито застосував фізичну силу та спричинив тілесні ушкодження..

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення складеному та заслухавши пояснення правопоршника ОСОБА_1 приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

При розгляді справи суд зобов`язаний всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідити всі обставини, встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення та винність особи (ст. 252, 280 КУпАП).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, та на припущеннях (ч. 3 ст. 62 Конституції України). Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є беззаперечним доказом; він є лише формою фіксації припущеного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №852938 від 03.10.2025, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП. Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним розпорядження працівників поліції.

Під час перегляду матеріалів справи та наданого відеозапису суд встановив, що немає жодних достовірних доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,. Пояснення правопорушника, відео та інші матеріали справи свідчать про відсутність дій, що могли б бути кваліфіковані як злісна непокора законному розпоряджені або вимозі поліцейського.

Також, суд звертає увагу, що застосування фізичної сили до особи, яка не чинить опору, суперечить нормам законодавства України та міжнародним стандартам захисту прав людини.

Конституція України, ст. 28, 29 гарантує особисту недоторканність та захист від незаконного насильства.

Закон України «Про Національну поліцію», ст. 8, 19 працівники поліції повинні діяти виключно в межах повноважень і поважати права людини; застосування фізичної сили дозволене лише у випадках, передбачених законом, і пропорційно до загрози.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 забороняє тортури та нелюдське поводження.

На підставі досліджених у судовому засіданні відеозаписів суд встановив, що дії працівника поліції ОСОБА_2 та іншої особи, одягненої у військову форму, не відповідали фактичним обставинам події та були вчинені з порушенням прав ОСОБА_1 , що підтверджується наданою ним довідкою про наявність тілесних ушкоджень.

Застосування фізичної сили працівниками поліції без наявності законних підстав є порушенням ст. 8, 19 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 28, 29 Конституції України, а також міжнародних норм. Такі дії підлягають розслідуванню компетентними органами (ДБР, внутрішня безпека НП).

В даній ситуації вважаю, що в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення в контексті ст.185 КУпАП, оскільки ні протокол про адміністративне правопорушення складений відносно останнього, ні матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі відомостей щодо того яку саме злісну непокору законному розпорядженню працівнику поліції вчинив ОСОБА_1 та в чому полягало це законне розпорядження.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 7,9, 33, 185, 245, 251, 252, 280,283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Копію постанови суду направити для відома начальнику Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Рудику С.В., а також для належного реагування до Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО