ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23301/25

Провадження № 33/820/724/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гандзьошина М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Гандзьошина М.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 09 серпня 2025 року об 11 год 15 хв у м. Хмельницькому на вул. Західно-Окружній, 13, водій ОСОБА_1 керував квадроциклом моделі «BS200-4А» у стані наркотичного сп`яніння.

Своїми діями він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Гандзьошин М.В. просив постанову Хмельницького міськрайонного суду від 03 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Зазначав, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, адже лабораторне дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу, яке згідно вимог Порядку та Інструкції є обов`язковим, не проводилося.

Стверджував, що результати медичного огляду ОСОБА_1 на стан нарокотичного сп`яніння, за обставин непроведення лабораторного дослідження, є недійсними і не можуть бути покладені в обгрунтування доведеності вини, а відтак, є недостовірними та недопустимими доказами у справі.

На думку сторони захисту, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2025 року №728, є недопустимим доказом, оскільки отриманий всупереч встановленому законом порядку.

Зауважував, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу з порушенням вимог процесуальних норм, без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гандзьошина М.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто, таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладаючи на нього стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що його винуватість підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновками місцевого суду, виходячи з такого.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст.251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. тобто, в даному випадку на поліцейського.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібрані працівниками поліції на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417343 від 09.08.2025 року, складеного інспектором 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції Судобіцьким Д.С., 09.08.2025 року об 11 год 15 хв у м. Хмельницькому на вул. Західно-Окружній, 13, ОСОБА_1 керував транспортним засобом квадроцикл моделі «BS200-4А» у стані наркотичного сп`яніння.

Фактично ж він був зупинений за керування квадроциклом, який не був зареєстрований у встановленому порядку, та без шолома. При цьому поліцейські тривалий час вагались, як правильно оформити його дії, а потім з надуманих підстав, які жодним чином об`єктивно не підтверджувалися, за адекватної поведінки ОСОБА_1 повідомили йому, що в нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що в результаті огляду, проведеного поліцейським роти №2 батальйону УПП у Хмельницькій області капралом поліції Полюк В.М., виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, сповільненість, які нею записані зі слів іншого поліцейського ОСОБА_2 , а той буквально зачитав їх зміст із Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

У пункті 2 розділу І Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.3, 4 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння обстежуваної особи.

У пункті 6-7 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи (пункт 8 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з пунктами 14, 15 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.21 розділу ІІІ Інструкції).

Як установлено матеріалами справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної Ради за допомогою комбінованого тесту на наркотики шляхом відбору біологічного середовища сечі, за результатами якого встановлено позитивний результат.

Із відомостей акту та висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем і за результатами огляду, який було проведено за допомогою тесту на 15+3 видів наркотичних речовин встановлено, що результат позитивний на ТНС марихуана, тобто, він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Зафіксовано: артеріальний тиск (130/70), пульс (78), поведінка (напружена, замкнута), мовна здатність (змазана, сповільнена), дихання прискорене, міміка млява, поза Ромберга стійкий.

Водночас, із безперервного відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що в порушення вимог Інструкції в медичному закладі не проводилися заміри тиску, пульсу, не встановлювалися особливості поведінки, мовної здатності, рухової сфери ОСОБА_3 , що є обов`язковою умовою при огляді водія на стан наркотичного сп`яніння, хоча вони й відображені в акті медичного огляду.

Наведене дає підстави вважати недійсним доказом висновок лікаря від 09.08.2025 року, бо він виданий, зокрема, на підставі акту медичного огляду із заключним діагнозом: наркотичне спяніння, що за вищевикладених обставин не може вважатися належним і допустимим доказом.

Окрім цього, за інформацією адміністрації КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної Ради від 17.09.2025р. №5526, після отримання позитивного результату тесту лабораторне дослідження: газорідинна хроматографія з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газова (рідинна) хромато-мас-спектрометрїя на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи в медичному закладі не проводиться через відсутність дорого вартісної апаратури, відповідно проведення підтверджувального дослідження ОСОБА_1 є неможливим (а.с.17).

Беручи до уваги те, що висновок про перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння зроблений без належного обстеження та без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто, без підтвердження результатів комплексного тесту і отримання заключного результату він не може бути доказом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів, які би переконливо підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Також апеляційний суд звертає увагу, що тоді ж за відсутності обґрунтованих підстав був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, згідно з висновком №727 від 09.08.2025р. він визнаний тверезим (а.с.6). При цьому на місці зупинки такий огляд із використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими не проводився, бо ОСОБА_1 взагалі не пропонувалося проходити цей огляд, тобто, він не відмовлявся від нього, а рішення про його проведення зі складенням відповідного направлення поліцейськими було прийнято вже безпосередньо в медичному закладі.

До того ж, як випливає з дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. З розмови працівника поліції ОСОБА_2 та правопорушника стало зрозумілим, що водій є громадянином Туреччини та не володіє в достатньому обсязі українською мовою, тому не повністю розуміє поліцейського, зокрема, щодо виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння. Утім, цей поліцейський не запропонував йому перекладача, натомість дослівно з Інструкції проголосив про нібито виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, сповільненість.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Поміж тим, правова природа адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП вказує на його підвищений ступінь небезпеки, а з огляду ще й на суворість передбаченого стягнення наближає його до кримінальних правопорушень, що вимагає застосування всіх гарантій ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ ) має усталену практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє нею, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа «Шабельник проти України», рішення від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до пункту 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція №1376), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення безспірно встанволено, що ОСОБА_1 є громадянином Туреччини .

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 володіє українською мовою, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, і, відповідно, мав можливість з ним ознайомитись, розуміти обставини, викладені в ньому, та, відповідно, викладати свої зауваження чи заперечення, заявляти відповідні клопотання; чи зрозумілий йому порядок проходження огляду, передбачений ст.266 КУпАП, і відповідно, чи міг він реалізувати свої права.

Згідно зі ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Жодних відомостей про участь перекладача під час складання даного протоколу не зазначено. Відомості про те, що особа, яка притягається до відповідальності, розуміє українську мову та послуги перекладача їй не потрібні, матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів і того, що ОСОБА_3 , як особі, яка не володіє українською мовою, було зрозуміло порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також, що працівниками поліції було залучено компетентного перекладача, відповідно до норм закону.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що працівниками поліції дотримано порядок огляду ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п.21 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гандзьошина М.В. задовольнити.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак