ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/563/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч. 1 ст. 163-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Смосюка С.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «Тернопільхлібпром», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку щодо термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.03.2025 по 24.07.2025, податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2025 рік, та з плати за землю (земельний податок за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2025 рік ТОВ «Тернопільхлібпром», чим порушено п.57.1 ст.57 розділу ІІ Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі хахисник просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи.

Вказані вимоги мотивує тим, що акт перевірки не може бути доказом вчинення адмінправопорушення, а обов`язково має бути узгоджене повідомлення-рішення, яке в матеріалах справи відсутнє.

Крім того протокол складено із порушеннями, адже не встановлено посадових обов`язків ОСОБА_1 , як керівника і чи не має нести за вказане правопорушення відповідальність головний бухгалтер підприємства, яка є відповідальною за ведення бухгалтерського і податкового обліку.

Вважає, що інспектором невірно визначено дату вчинення правопорушення - 24.07.2025, а це є датою його виявлення, оскільки воно не є триваючим, то по суті останньою датою вчинення правопорушення є 01.07.2025, тому на момент розгляду справи строки притягнення до відповідальності минули.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення№1017/19-00-04-05 від 28.08.2025; висновками та обставинами, вказаними в Акті від 24.07.2025 №10438/19-00-04-05/30836947 про результати камеральної перевірки щодо порушень термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань ТОВ «Тернопільхлібпром», яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, тобто несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги місцевим судом були дотримані у повному обсязі і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апелянта про те, що протокол складено із порушеннями, тому він не може бути належним доказом у справі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол складений із дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

Також доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за вчинення цього правопорушення має нести бухгалтер підприємства не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Підпунктом 47.1.1 пункту 47.1 статті 47 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Зі змісту частини третьої статті 65 Господарського кодексу України вбачається, що посадовими особами підприємства є керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер.

На час вчинення правопорушення керівником ТОВ «Тернопільхлібпром» був ОСОБА_1 , що підтверджується даними, які містяться у матеріалах справи.

Крім того в акті про про результати камеральної перевірки щодо порушень термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань ТОВ «Тернопільхлібпром», що в звітному періоді відповідальними за фінансово-господарську діяльність платника податків був, зокрема, керівник ОСОБА_1 , за період з 01.03.2025 по день підписання акту перевірки.

Таким чином, з аналізу справи вбачається, що суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його вік, вчинення правопорушення вперше, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП у виді штрафу.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Смосюка С.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя