Справа №461/8088/25
Провадження №3/461/2885/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

26.09.2025 року о 13 год. 35 хв., у м.Львові на проспекті Свободи, 17/2, керуючи транспортним засобом (тролейбусом) марки «Електрон Т19102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч з проспекту Свободи,17/2 на вул. Гнатюка, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу скоїв наїзд на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з НОМЕР_2 , який стояв, під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3Б., 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заперечив.

Зазначив, що, 26.09.2025 року о 13 год. 35 хв., у м.Львові на проспекті Свободи, 17/2, він керував тролейбусом марки «Електрон Т19102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку кінцевої зупинки до площі Івана Підкови, та зупинився на червоний сигнал світлофору. Після загоряння зеленого сигналу світлофору, ним був увімкнено лівий поворот руху і відновлено рух, після чого він почув звук удару з лівого боку тролейбуса та побачив автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з НОМЕР_2 , який всупереч п.1.5,8.10 ПДР, не зупинився вчасно на свій забороняючий сигнал світлофору, заїхав за його межі, виїхавши на пішохідний перехід та створив перешкоду для руху тролейбуса. Таким чином, ОСОБА_1 вказує, що причиною ДТП стало порушення водієм автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з НОМЕР_2 , п.8.10 ПДР України. Просить провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Правила дорожнього руху України (надалі ПДР України), відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пункт 13.1 ПДР України зобов`язує водія, залежно від умов руху, дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Це означає, що водій повинен тримати таку відстань до транспортного засобу, що рухається попереду, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дозволить уникнути зіткнення. Безпечний інтервал це бічна відстань, яка дозволяє уникнути небезпеки для дорожнього руху.

Пункт 2.3 б Правил дорожнього руху (ПДР) України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, адекватно реагувати на її зміни, стежити за технічним станом транспортного засобу та правильністю кріплення вантажу, а також не відволікатися від керування під час руху. Цей пункт є частиною загальних обов`язків водія щодо забезпечення безпеки дорожнього руху

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. Також іншими документами.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №465969 від 26.09.2025 року;

- схемою місця ДТП від 26.09.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.09.2025 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.09.2025 року,

- дослідженим у судовому засіданні фотоматеріалами події ДТП, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суд приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчать про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а водій автомобіля транспортним засобом (тролейбусом) марки «Електрон Т19102», реєстраційний номер 131, допустив порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з НОМЕР_2 , що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Сукупність досліджених доказів, розумним чином узгоджується із відомостями, отриманими в ході судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, формуючи сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, що виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у його вчиненні..

Зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є повними, такими, що доповнюють одне одного, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилась також внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, то, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя позбавлений можливості, за відсутності складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 давати оцінку відповідності дій останньої вимогам Правил дорожнього руху України.

Згідно із положенням ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Отже, враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, його ставлення до скоєного, наслідки правопорушення, матеріали справи, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю доцільним накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Керуючись ст.ст. 33,36,40-1, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст 124 КУпАП та накласти стягнення 850.00 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова не оскаржувалась та не набрала законної сили.

Суддя Х.М. Мисько