Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2461/25 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Номер провадження №33/4805/987/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Семенька В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семенька Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн судового збору.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 22 квітня 2025 року о 00 год. 56 хв., по вул. Волі в м. Звягель, ОСОБА_1 керувала ТЗ Ренаулт Меган д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, освідування на стан алкогольного сп`яніння пройшла на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер тест №828 результат тестування 2,79 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенько В.М., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт посилається, зокрема, на те, що постанова про закриття кримінального провадження безпідставно не врахована судом при прийнятті оскаржуваної постанови, оскільки вказана постанова є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом, а відеозапис є неповним та вибірковим. Адвокат вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Семеньки В.М., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення нею п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2025, у відповідності до якого, 22 квітня 2025 року о 00 год. 56 хв., по вул. Волі в м. Звягель, ОСОБА_1 керувала ТЗ Ренаулт Меган д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, освідування на стан алкогольного сп`яніння пройшла на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер тест №828 результат тестування 2,79, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2); роздруківкою Alkotest-6820 від 22.04.2025 №828, результат якого 2,79 ‰, з яким ОСОБА_1 погодилася, що засвідчила власним підписом (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд з використанням спеціального технічного засобу проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду 2,79 проміле (а.с. 5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с. 4); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 7); копією постанови серії ЕНА №4553395 від 22.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 9); відеозаписом обставин події (а.с. 11), на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки автомобіля зі згоди останньої. Жодних зауважень ОСОБА_1 щодо результатів огляду на місці не мала та не заперечувала щодо керування ТЗ.

Протокол про адміністративне правопорушення, чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 6820» та акт огляду підписано ОСОБА_1 без зауважень на дії працівників поліції.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягала на направленні її для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів відеозапис не є безперервним судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 розділу ІІ та п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозаписів, засобів фото і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. При цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно із п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України №100 від 03.02.2016 року, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як вбачається з технічного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, всі значимі обставини для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки її транспортного засобу і закінчуючи складенням щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, були зафіксовані на бодікамеру поліцейського, коли велася безперервна відеойзомка, з якої вбачається наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак доводи захисника про те, що зазначений відеозапис не є безперервним правого значення не мають.

30 квітня 2025 року постановою старшого слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майором поліції Аслановим Р. кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 22 квітня 2025 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369 КК України - закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального провадження.

При цьому, для кваліфікації дій особи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі, і ознаки об`єктивної сторони, кожного з вказаних правопорушень є різними та доводяться відповідними доказами.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд першої інстанції не повинен досліджувати мотиви прийняття постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2025, остання не є обставиною, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому і доводи в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Семенька Василя Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь