ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/7072/25
провадження № 3/753/3255/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАД №630182 від 04.04.2025 року, ОСОБА_1 , 04 квітня 2025 року близько 18 год. 16 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала нецензурною лайкою, забирала та пошкодила мобільний телефон, а також вхідні двері, окрім того, нанесла один удар ногою в область паху, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

В судове засіданні, яке відбулось 13.05.2025, ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, 24.04.2025 через загальну канцелярію суду остання подала свої письмові заперечення, які долучені судом до матеріалів справи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 04 квітня 2025 року близько 18 год. 16 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала нецензурною лайкою, забирала та пошкодила мобільний телефон, а також вхідні двері, окрім того, нанесла один удар ногою в область паху.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 на основі якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №630182 від 04.04.2025 року.

У наведеній заяві ОСОБА_3 просив притягнути до відповідальності його колишню дружину ОСОБА_1 , яка 04 квітня 2025 року близько 18:16 год. за адресою: АДРЕСА_2 ображала його нецензурною лайкою, забирала телефон, пошкодила вхідні двері, нанесла один удар ногою в область паху.

У письмових запереченнях від 24.04.2025, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, заперечує в повному обсязі та звертає увагу суду на наступні обставини.

Так, 04.04.2025 ОСОБА_1 , повернувшись додому з прогулянки разом з дитиною почала займатись годуванням останньої. В цей час їй зателефонував колишній чоловік, розмова якого була агресивною та супроводжувалась нецензурною лайкою, у зв`язку із чим ОСОБА_1 поклала слухавку. Після цього, ОСОБА_2 відкривши вхідні двері своїми ключами, увійшов до квартири АДРЕСА_3 , де в той час перебувала ОСОБА_1 разом з дитиною, після чого схопив ОСОБА_1 за одяг і почав виштовхувати з квартири. В ході вказаних дій, ОСОБА_1 вхопилась за дверну ручку та прохала взяти свій телефон, проте останній заволодів її ключами від дверей квартири, та при намаганні їх повернути, ОСОБА_2 викрутив руку ОСОБА_1 , спричинивши синці та фізичний біль, а в подальшому, наніс удар в правий бік, що спричинило перелом 10-го ребра. Надалі, ОСОБА_3 виштовхав ОСОБА_1 за межі квартири, зачинив двері та залишився всередині з дитиною, після чого остання викликала поліцію.

Згідно рапорту оперативного чергового Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 04.04.2025, зі служби 102 о 18:19 год. надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_1 , яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 увірвався її колишній чоловік ОСОБА_2 та побив останню, вирвав з рук 6-річну дитину, вигнав її з квартири, забравши ключі від неї, та не впускає її до квартири. Заявниця сховалася на 18 поверсі на загальному балконі.

Згідно рапорту оперативного чергового Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 04.04.2025, зі служби 102 надійшло повідомлення від лікаря Іваненка бригади швидкої медичної допомоги №99, у якому останній повідомив, що за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 побив ОСОБА_1 , внаслідок чого останній було встановлено попередній діагноз: ЗТГК? Забій грудної клітини?

Відповідно до наданих копій довідки та рентгенологічного висновку, які долучені до письмових заперечень ОСОБА_1 , останній лікарем приймально-діагностичного відділення КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» 05.04.2025 було встановлено діагноз «Закрита травма грудної клітини, перелом 10-го ребра справа».

Отже, вищенаведені обставини свідчать про те, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, вчиненого ОСОБА_1 відносно її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , повністю суперечать встановлених судом обставинам та доказам, які містяться в матеріалах справи. Зокрема, суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що в день події, а саме 04.04.2025, в її діях не було умислу завдавати шкоди колишньому чоловіку ОСОБА_2 , а навпаки, її дії були направлені на захист від агресивних дій останнього, які призвели до закритої травми грудної клітини та перелому 10-го ребра справа.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена жодними доказами, які долучені до матеріалів справи, у зв`язку із чим у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

В свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 124, 247, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.