ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

07.10.2025 до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 467810 від 28.092025, складеним відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 28.09.2025 о 22 год. 01 хв. в м. Запоріжжя по вулиці Яценка, біля буд. 8, водій ОСОБА_2 , не маючи права керування транспортними засобами, діючи повторно протягом року, керував транспортним засобом GEELY MK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 07.10.2025 до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 467828 від 28.092025, складеним відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 28.09.2025 о 22 год. 01 хв. в м. Запоріжжя по вулиці Яценка, біля буд. 8, водій ОСОБА_2 , повторно протягом року керував транспортним засобом GEELY MK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП

Постановою від 18.11.2025 справи за вказаними протоколами об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008р.) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином ОСОБА_2 , достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду та не виявив бажання бути присутнім при розгляді справи. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 15 ЗУ «Про державний рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом встановлено, що 16.05.2025 року о 20-36 годин в м. Запоріжжя, вул. Українська та вул. Шкільна водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ C200 державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху, таким чином стосовно ОСОБА_2 було складено протокол за ч.2 ст. 126 КУпАП, а постановою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16.07.2025 ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні вказаного правопорушення, також правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 122 КУпАП, та підданий стягненню у виді 3400,00 грн. штрафу.

В подальшому, постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 ОСОБА_2 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за діяння, вчинене 22.07.2025.

Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.09.2025 щодо діяння, вчиненого 25.07.2025, ОСОБА_2 був визнаний невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього застосований захід впливу у виді попередження.

Постановою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 18.09.2025 ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні 25.07.2025 правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього було накладене стягнення у виді 17000,00 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 28.09.2025, тобто протягом року після притягнення його до відповідальності на ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також повторне протягом року керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння і відмова від проходження від медичного огляду, підтверджується доданим до протоколу відеозаписом.

Будь-яких підстав для обґрунтованого сумніву у належності та допустимості наявних у справі доказів під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Підстав для застосування оплатного вилучення транспортного засобу суд не вбачає, оскільки він належить не ОСОБА_2 , а іншій особі, що підтверджується доданою до протоколу довідкою.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.40-1, ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; установа банку: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 91600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.) (номер рахунку: UА0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя особою протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з часу набрання нею законної сили.

Суддя М.М. Мінаєв