Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 571/2113/25

Провадження № 33/4815/900/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Осики Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Осики Ю.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік.

З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2025 року близько 15 год. 28 хв. в с. Вежиця по вул. Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керував трактором колісним марки «JMT 3244H» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», що підтверджується тестом №1992 від 17.07.2025 року, результат огляду становить 0,38 ‰.

Своїми діями порушив вимоги п.2.9 (а), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Осика Ю.П. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки в ньому наведено власні суб`єктивні висновки працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та нібито відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Ці твердження не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Вказує, що з наявного у справі відеозапису моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 вбачається, що поліцейський не повідомив жодної з передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги ч.3 зазначеної статті.

Доводить, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було допущено істотні порушення порядку, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ, зокрема ОСОБА_1 не було винесено направлення до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду, хоча це є обов`язковою вимогою у випадку незгоди з результатом огляду або недовіри до технічного приладу. Вважає, що прилад «Alcotest Drager 6810», яким нібито проводився тест, не був належним чином сертифікований на момент огляду, що ставить під сумнів достовірність результату 0,38 ‰, оскільки відсутні документи про його калібрування та сертифікат відповідності.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 23 вересня 2025 року (а.с.35). Копію постанови суду адвокат Осика Ю.П. отримав 23 вересня 2025 року. Апеляційна скарга подана 06 жовтня 2025 року (а.с.38). Отже, зважаючи на те, що захисник не допустив тривалого необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, тому цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Осики Ю.П. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.

Так, висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених у судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким надана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджуються:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 0,38‰ (а.с.7);

-результатом тесту №1992 від 17.07.2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 0,38‰ (а.с.6);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою особи (а.с.8);

-відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (файл 002; час 01:38) та відмова від проходження такого огляду у медичному закладі (файл 002; час 02:20).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції не повідомив передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу, а також про істотні порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Як убачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена на законних підставах, оскільки поліцейський зазначив, що водій керував трактором без державного номерного знака, що відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для зупинки транспортного засобу. Отже, твердження апелянта про відсутність законних підстав для зупинки не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його право пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, однак він від даної пропозиції відмовився, що чітко зафіксовано на відео (файл 002; час 02:20).

Отже, твердження апелянта про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, який підтверджує належність дій працівників поліції.

Посилання сторони захисту про відсутність доказів калібрування приладу, а також сертифіката відповідності суд вважає необґрунтованими.

Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, яким затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» міжповірочний інтервал становить один рік.

Як вбачається з роздруківки приладу «Drager Alkotest 6810», останнє його калібрування проводилось 15.10.2024 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 17.07.2025 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку.

З долученого до матеріалів справи відеозапису також видно, що працівник поліції проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування газоаналізатора «Alcotest Drager», на що останній не заявив вимоги про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку приладу. З огляду на зазначені обставини, у суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу.

Разом з тим, у разі незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду він міг пройти освідчення на стан сп`яніння у спеціалізованій медичній установі. Однак він не виявив бажання повторного проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а також суду не надано доказів спростування його перебування 17.07.2025 року у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Осиці Ю.П. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Осики Ю.П. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович