Справа № 214/8761/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 приблизно о 19:10 год. ОСОБА_2 знаходячись в приміщенні супермаркету «Траш», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 24-Д, здійснив крадіжку товару, а саме: кави «Jacobs Cronat Gold», кави «Jacobs Kronung», кави «Ambassador Premium», суміші «Nesquik», чим завдав матеріальної шкоди ТМ «Траш» на загальну суму 1959,99 грн.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, що не є перешкодою для подальшого судового розгляду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що «…у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи».

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду неодноразово, однак, останній не з`явився до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а причини неявки визнано неповажними. З метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення його винуватості та уникнення безкарності, а також, з урахуванням достатності наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 .

Дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_2 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №866173 від 29.08.2025, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 дрібного викрадення чужого майна, що мало місце 15.08.2025 приблизно о 19:10 год., в приміщенні супермаркету «Траш», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 24-Д (а.с.1);

-рапортами чергового інспектора від 20.08.2025, зміст яких узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД за №866173 від 29.08.2025 (а.с.3-4);

-письмовими поясненнями заступника керуючого магазину «Траш» ОСОБА_3 від 20.08.2025 (а.с.5);

-додатком до матеріалів ЖЄО №27709 від 20.08.2025, а саме: оптичним диском, на якому зберігається відео файл і записом крадіжки ОСОБА_2 в приміщенні магазину «Траш» (а.с.7);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.08.2025 (а.с.8);

-копією постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП (а.с.18).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Частиною 1 ст.51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно диспозиції ч.2 ст.51 КУпАП, відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом вищевказаного правопорушення виступають суспільні відносини у сфері власності, об`єктивна сторона полягає у вчиненні крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при розгляді даної справи.

Підпунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено перелік податкових соціальних пільг. З урахуванням норм абзацу першого п.п.169.4.1 п.169.4 цієї статті, платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до змісту ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн.

З аналізу вищезазначених норм закону слідує, що адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, настає за дрібне викрадення чужого, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 757 до 3028 грн.

Отже, оцінюючи наявні письмові матеріали справи, беручи до уваги обстановку події та характер правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, за ознаками: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить 1,29 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує відомості про особу правопорушника ОСОБА_2 , який неодноразово судимий та неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.51 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.1, 9, 23, 33, 40, 40-1, 51, 245, 252, 268, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко