Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3310/25
Провадження № 3/376/1230/2025
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І. Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого, військова частина НОМЕР_1 , старший солдат, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

03.11.2025 року о 08:00 год старший солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, під час виконання обов`язків військової служби був виявлений на тереторії військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину визнав повністю не заперечуючи факт вчинення правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вивчивши заяву та матеріали справи: протокол КИБ № 211 про військове адміністративне правопорушення, акт №353 з тестом на алкоголь від 03.11.2025 р. відносно ОСОБА_1 в яких зазначено результат 2,10 ‰, копію військового квитка, витяг з наказу №276 від 01.10.2025, приходжу до висновку, що наявні матеріали є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 та призначення йому відповідного стягнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-Х11 зі змінами: особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно часткової зміни статті 1 Указу Президента України від 24лютого 2022 року №64/2022"Про введення воєнного стану в Україні",затвердженого Законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14березня 2022 року №133/2022, який неодноразово продовжувався. Таке рішення ухвалено у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Військове командування разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування має забезпечити передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи й повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд уже сформулював у постановах від 11 квітня 2019 року (провадження № 51-9182км 18), від 14 лютого 2018 року (Провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження Ш 61-4255св18), від 25 квітни 2018 року (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2018 року (провадження № 51-7411км 18).

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконував обов`язки військової служби на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважає необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Також, відповідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-20, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Київській обл/Сквирська міс/21081100; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0010844; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605.60 грн. за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Сквирський районний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І. Г. Батовріна