Провадження №33/812/489/25 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Кащак А. Я.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Чистої В. В.

захисниці Дубкової А. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці Дубкової А. І. на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старостою Петропавлівського старостинського округу Доманівської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 30 травня 2025 року о 23 год 22 хв в селищі Доманівка по вулиці Сонячній, 30 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21114», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота і порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР, що зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису.

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисниця ОСОБА_1 адвокатка Дубкова А. І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Апелянтка вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону та посилається на диспозиції норм права, які регулюють процедуру та порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння.

У змісті скарги зазначає, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але бажав його пройти у присутності свідків. Тобто матеріали справи свідчать про те, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для закриття провадження у справі.

Також ОСОБА_1 лікарем було виписано прийом спиртової настоянки «Прополіс», якою він прополоскав рот перед зупинкою його автомобіля представниками поліції. Але їм про ці обставини не повідомив, так як йому не було роз`яснено таких прав.

Не зазначено у матеріалах справи і дані про спеціальні технічні засоби відеозапису, внаслідок чого відеозаписи не є належними доказами.

Не було роз`яснено ОСОБА_1 зміст прав, передбачених статтею 268 КУпАП, внаслідок чого він не зміг скористатися допомогою адвоката на місці зупинки транспортного засобу.

Тому протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.

На жаль, суд першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Справа розглянута в суді апеляційної інстанції за відсутністю ОСОБА_1 за його належним повідомленням та у присутності його захисниці у відповідності до положень, передбачених статтею 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, заслухавши пояснення захисниці Дубкової А. І., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд враховує висновки суду, які ґрунтуються на сукупності усіх доказів, що містяться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим за складеним адміністративним протоколом порушив положення пункту 2.5 ПДР України.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

За змістом пункту 9 розділу ІІ цієї Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку не згоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі, порадивши поліцейським знайти двох свідків для того, щоб він зміг пройти такий огляд, намагався покинути місце зупинки та не здійснив реальних, на відміну від словесних дій, з метою проходження огляду на стан сп`яніння. Ці обставини підтверджені як відеозаписом події, так і письмовими доказами, що додані до матеріалів справи. Внаслідок чого така поведінка особи правильно кваліфікована поліцейськими, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Поділ адвокаткою за смисловим значенням таких дій водія, як «відмовився надати згоду на огляд» і «відмовився від проходження огляду», є маніпуляцією обставин події, з яких не вбачається вчинення водієм добросовісних дій, направлених на виконання законної вимоги поліцейських.

Саме з відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та пояснення йому про незадовільний технічний стан автомобіля, у водія виявлені ознаки сп`яніння, як то запах алкоголю з порожнини роту. Водієві пред`явлена вимога про проходження огляду, після чого він зробив спробу покинути місце зупинки транспортного засобу, при тому побажав поліцейським гарного вечора. Але за попередженнями поліцейських зупинився, відмовився від проходження огляду, дав їм роз`яснення пошукати двох свідків та не надавав пояснень, що перед керуванням транспортним засобом полоскав рот «Прополісом» за призначенням лікаря (зворотний аркуш «для пакетів»).

Ці докази, що зібрані уповноваженими на те особами, узгоджуються між собою, та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився пройти огляд в установленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому медичному закладі, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

У цьому разі мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають.

Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП.

Така відмова, за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

Тобто, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Посилання захисниці на обов`язковість залучення двох свідків, як бажання водія пройти огляд, є помилковим тлумаченням норм права, які регулюють порядок проходження огляду, в тому числі, як прерогативи поліцейських у висловленні обґрунтованої підозри щодо наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, для перевірки якої водій повинен пройти огляд або на місці зупинки або у найближчому медичному закладі відповідно до статті 266 КУпАП і положень Інструкції №1452/735, так і відсутністю у водія права самостійно регулювати такий порядок на свій розсуд, що обмежується двома умовами: огляд або відмова від огляду повинна фіксуватися за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису, а за їх відсутністю в присутності двох свідків.

В той же час водієві ОСОБА_1 пояснено про відеофіксацію події і відсутність підстав шукати свідків.

Не є слушними доводи захисниці про невідповідність ознак сп`яніння, які усно зазначені поліцейськими та вказані у протоколі, оскільки будь-яка з них є законною підставою для пред`явлення вимоги про проходження огляду. Тим паче, що нею не заперечується така ознака, як запах алкоголю з порожнини рота, яка при тому пояснюється, як полоскання рота медичним засобом «Прополіс», але одночасно не надається обґрунтування можливості керування засобом підвищеної небезпеки, яким є автомобіль, під час полоскання рота алкогольними настоянками або відразу після.

Отже, виникнення такої ознаки за рахунок вживання алкоголю чи полоскання рота спиртовими настоянками немає правового значення, під час її виявлення поліцейськими та пред`явлення ними вимоги до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Саме невиконання законної вимоги поліцейських тягне адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП.

При тому надана захисницею довідка про призначення полоскання рота медичною настоянкою не спростовує вчинення водієм адміністративного правопорушення, яке ставиться йому до провини.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб.

Таким чином, в матеріалах справи достатньо доказів які свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому медичному закладі, а дії працівників поліції, які запропонували пройти такий огляд відповідали вимогам пунктів 1.2-1.3, 1.6-1.7, розділу ІІ зазначеної вище Інструкції.

Твердження захисниці стосовно неналежності доказів за відсутністю ідентифікуючих даних спеціального технічного засобу, на який здійснена фіксація події, не заслуговує на увагу, оскільки зазначення таких обов`язкових даних стосується складення поліцейськими постанов про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, в яких не передбачено складання протоколу органами внутрішніх справ. В той же час справи, що розглядаються судами враховують усю сукупність доказів, що містять будь-які фактичні дані про обставини події, і не поділяються на належні або неналежні, але на підставі яких суд, як компетентний орган з розгляду таких справ, може встановити обставини у відповідності до статті 280 КУпАП.

Не є слушними доводи захисниці про порушення права водія ОСОБА_1 на захист, у зв`язку з не роз`ясненням йому поліцейськими повного змісту положень статті 268 КУпАП, оскільки цією нормою передбачено право особи на надання та отримання правової допомоги під час розгляду справи, що за цією категорією справ відбувається безпосередньо в суді, та яку під час судового розгляду ОСОБА_1 отримав, уклавши договір спочатку з адвокаткою Каратассо Л. Г., а потім з адвокаткою Дубковою А. І. Тобто роз`яснення поліцейськими водієві змісту статті 63 Конституції України та посилання на статтю 268 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не призвело до звуження прав особи, яка притягнута судом до адміністративної відповідальності, та не є підставою для закриття провадження у справі із зазначених захисницею підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність у відповідності до частини 1 статті 130 КУпАП, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянтки, викладені нею в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянтка.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисниці Дубкової А. І. залишити без задоволення, а постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова