Справа № 740/5607/25
Провадження 3/740/1633/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Роздайбіди О.В., при секретарі Дьоміній Н.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої,

За ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом серії ВАД № 773614 від 17 вересня 2025 року, 17.09.2025 о 12:50 год н/п ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_1 , домашнє насильство тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному стану здоров`я, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, однак не досягла 16-річного віку, тому до відповідальності притягується її матір ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона має дочку ОСОБА_3 , 2011 р.н. 17.09.2025 хотіла забрати в дочки телефон, оскільки вона постійно в телефоні, ОСОБА_3 почала вчиняти сварку, в ході якої ображала її та діда, хватала за руки. Потім дочка пішла до школи, близько 12:50 год повернулася та почала розкидати речі, поводила себе неадекватно. Зазначила, що дочка постійно ігнорує її, не допомагає, ображає та приходить до дому, коли захоче. Протиправних дій вона не вчиняла, а навпаки викликала поліцію, щоб вони вжили заходів та заспокоїли дочку. Оскільки дочка не досягла віку, з якого настає відповідальність, протокол склали на неї.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України встановлено вичерпний перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, відповідно до положень ст. 150 СК України (частини 1-7): 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Ухилення від виконання саме цих, передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей утворює склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

Згідно зі ст. 256 КУпАП та вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП в протоколі не розкрита та матеріалами справи не підтверджується.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітньої доньки, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, за відсутності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення її притягнення до адміністративної відповідальності за таке правопорушення виключається.

З урахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Викладені обставини свідчать про те, що у справі не доведені наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження по справі має бути закрите, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч.ч. 2, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Роздайбіда