Справа № 136/1482/25
провадження №3/136/520/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягалась до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли зазначені матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №669707 встановлено, що 30.07.2025 о 12:30 год., по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , ображала свого чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою та різними образливими словами, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи.

Захисник адвокат Чорний С.О. в судове засідання не з`явився, утім надав до суду заяву, в якій просив провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, свою позицію мотивував у письмовому клопотанні, зазначивши, що особою, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження, що ОСОБА_2 під час сварки з ОСОБА_1 побоювався за свою безпеку, відчув емоційну невпевненість або був нездатний захистити себе, що становить об`єктивну сторону правопорушення. Тоді як на противагу зібраним у справі доказам саме ОСОБА_2 вчиняв відносно своєї дружини насильницькі дії (обмежував її свободу, тримаючи за руки, штовхав, душив та здійснював інші дії), що свідчить про його домінуючу та агресивну поведінку.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, наявність доказів про належне повідомлення учасників провадження та заяву захисника, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.268 КУпАП, тому вважає за можливе ухвалити судове рішення на підставі зібраних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за домашнє насильство передбачена нормою ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно з якою вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктами адміністративних правопорушень можуть бути зокрема деліктоздатні фізичні особи, які вчинили певні правопорушення.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особою, що склала матеріали на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №669707, суть правопорушення викладено вище;

- рапорт старшого інспектора чергового відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Чекалюк О.О. від 30.07.2025 стосовно подій, які мали місце за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 (а.с. 4);

- лист заступника начальника СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Андрія Ткаченко про відсутність даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення (а.с. 3);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 670548 від 30.07.2025 року складений стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1

- письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 30.07.2025 зі змісту яких остання повідомила про словесну суперечку із чоловіком, яка переросла у шарпанину в ході якої він її ображав нецензурною лайкою;

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 30.07.2025, відповідно до яких він повідомив про інцидент ревнощів зі сторони дружини ОСОБА_1 ;

- відеозапис від 30.07.2025 наданий захисником, що долучений до матеріалів в системі Електронний суд, який був безпосередньо досліджений судом. Вказані відео файли зафіксовані з камерами зовнішнього та внутрішнього відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), на яких відображено обставини обмеження ОСОБА_2 свободи руху ОСОБА_1 при її прямуванні до вхідних дверей місця її проживання, а також переслідування ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_1 , яка тікала від нього у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », із подальшим обмеженням свободи її рухів із застосуванням сили ОСОБА_2

- постанова Липовецького районного суду від 12.09.2025, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАп та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, у зв`язку із вчиненням домашнього насильства 30.07.2025 о 12:30 годині в АДРЕСА_1 по відношенню до дружини ОСОБА_1 .

Суд перевірив зазначені докази на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та в контексті їх узгодженості між собою і відповідності поясненням потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Зі змісту письмових показів потерпілого він не вказував, що ОСОБА_1 обзивала його нецензурною лайкою та різними образливими словами, тоді як в судове засідання потерпілий неодноразово не з`являвся, будучи належним чином повідомлений.

При цьому, постановою суду від 12.09.2025, яка набрала законної сили, констатовано, що саме ОСОБА_2 було вчинено умисні дії 30.07.2025 о 12:30 год., які свідчать про домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 .

Тоді як протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути однозначним доказом вини, оскільки він є лише фіксацією обставин справи, а не самостійним беззаперечним доказом.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не надано.

Отож зібрані у справі докази виключають наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованого їй правопорушення, не доведено, що внаслідок сварки між подружжям, яке мало місце 30.07.2025 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було порушено права і свободи потерпілого ОСОБА_2 , що такі дії викликали у нього побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю, за наявності значної переваги його сил як фізичних, так і психологічних з його сторони, що доведено інформацією зафіксованою на відеозаписі.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 221, 251-252, 276, 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН