ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/8369/25 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/1122/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Войтовича Є.М. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 25 червня 2025 року о 13:02 год. по вул. Європейська, 16, в м.Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога, за результатами якого складений висновок медичного закладу від 25 серпня 2025 р. Від керування ТЗ відсторонений. Водій порушив положення п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Войтович Є.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її незаконною.

В обґрунтування своїх доводів вказав, що з відеозаписів, долучених до протоколу, не випливає, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , а отже є недоведеним його статус як водія.

Наголошує, що дії працівників поліції суперечать ЗУ «Про Національну поліцію» та «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», оскільки останніми явно застосовано до невідомого водія фізичну силу, однак з рапортів, які додані до протоколу та відеозапису зрозуміти підстави застосування не уявляється за можливе.

Зазначає, та обставина, що 28 серпня 2025 року записи з нагрудних відео реєстраторів перетворено у формат МР4, позбавляє можливості перевірити дотримання з боку працівників УПП вимог п. 5 р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, в частині безперервності.

Вважає, що наведені порушення в своїй сукупності обґрунтовують висновок про недопустимість в якості доказів як відеозапису, так і протоколу про адміністративне правопорушення, та інших доданих до протоколу.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення захисника ОСОБА_1 адвоката Войтовича Є.М. та про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність ОСОБА_1 , який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю адвоката Войтовича Є.М., суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначив, що провину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, сплатив накладений на нього штраф відповідно до оскаржуваної постанови суду. Обізнаний, що всі обставини події зафіксовані відеозаписом. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433746 від 25 серпня 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Огляд на місці зупинки ТЗ не проводився, у зв`язку з відмовою (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 серпня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови (а.с. );

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6264 від 25 серпня 2025 року. З результатами огляду ОСОБА_1 ознайомився та підписав вказаний висновок власноруч без зауважень (а.с. 5);

- відеозаписом події (а.с. 10)

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом повністю спростовуються відеозаписом події, яким безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт невиконання водієм вимог співробітників поліції зупинити транспортний засіб, зафіксовані наявні у водія ознаки сп`яніння, проходження останнім огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. За результатами медичного огляду встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція останнього спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

На посилання сторони захисту про те, що дії працівників поліції суперечать ЗУ «Про Національну поліцію» та «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» щодо застосування до водія фізичної сили, слід зазначити наступне.

Суддею апеляційної інстанції враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися в законності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 після його тривалого переслідування, а також ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433746 від 25 серпня 2025 року.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33, 36 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які стосується безпеки дорожнього руху і є грубим.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Войтовича Євгена Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/8369/25