Справа № 302/1530/25 Провадження № 3/302/600/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Готра В. Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

13 жовтня 2025 року близько 02:30 хв під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в районі с. Торунь Хустського району Закарпатської області був виявлений і затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в умовах воєнного стану здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктом пропуску через державний кордон у складі групи осіб, чим порушив вимоги статей 9 і 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

На розгляд суддею справи ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча був своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.10-12), клопотань про відкладення розгляду справи не подавав та його присутність на розгляді справи за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою. Водночас у матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_1 адресована Міжгірському районному суду Закарпатської області від 13.10.2025 із проханням розглянути справу за його відсутності (а.с.5).

Отже, враховуючи повторну неявку до суду ОСОБА_1 та його заяву, з метою недопущення затягування часу вирішення справи й уникнення від адміністративної відповідальності, суддя уважає за можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

З`ясовуючи обставини, які підлягають установленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП регламентує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із указаних елементів виключає склад правопорушення взагалі.

За приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 356784 від 13.10.2025 слідує, що 13 жовтня 2025 року близько 02:30 хв під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в районі с. Торунь Хустського району Закарпатської області був виявлений і затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в умовах воєнного стану здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктом пропуску через державний кордон у складі групи осіб, чим порушив вимоги статей 9 і 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.3).

Як убачається із заяви ОСОБА_1 від 13.10.2025, то він свою вину у вчиненому правопорушення визнав у повному обсязі (а.с.5).

Зазначені вище докази, на переконання судді, є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності поза розумним сумнівом для визнання доведеним факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

За таких обставин суддя доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Ураховуючи характер учиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, визнання ОСОБА_1 своєї вини в учиненому правопорушенні, вважаю, що стягнення йому слід визначити необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання його в дусі додержання законів України і запобігання вчиненню нових правопорушень, у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки стягнення у виді адміністративного арешту буде занадто суворим, ураховуючи обставини вчинення правопорушення та особу винного.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», 605,60 гривень.

З огляду на наведене вище та керуючись статями 40-1, 204-1 ч. 2, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач - ГУК у Зак.обл/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ - 37975895, Рахунок - UA0007423, Банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу з наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп (Отримувач-ГУК у м. Київ/22030106, Код ЄДРПОУ 37993783, Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, із наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. Ю. Готра