Справа № 439/918/25 Головуючий у 1 інстанції: Войтюк Т. Л.
Провадження № 33/811/1711/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його представника адвоката Галушки Василя Васильовича, розглянувши апеляційну адвоката Галушки В.В. на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2025 року,

встановив:

постановою Бродівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок(одержувач коштів: Львівська обл./м. Львів ГУК Львів/Львів 21081100, код ЄРДПОУ 38008294, банк отримувача Казначейство України, рахунок отримувача UA 0013001, код класифікації доходів бюджету 21081300), із позбавленням права керування транспортними засобами строком на одинрік

Як видно із постанови, 15 травня 2025 року о 23 годині 30 хвилин, в місті Броди на автодорозі сполученням Київ Чоп на 438 км + 939 м, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки: Volvo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у закладі охорони здоров`я (КНП Бродівська ЦМЛ), результат огляд позитивний, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Галушка В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що матеріали справи містять відео диск, на якому у порушення законодавчих вимог наявні два відео файли, які фіксують виключно процес складання протоколу щодо ОСОБА_1 та не містять відомостей, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volvo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено лікарем ОСОБА_2 із порушенням вимог законодавства, тому такий огляд на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Вважає, що обґрунтування підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння письмовими показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 суперечить вимогам ч.2 ст.272 КУпАП, оскільки письмові пояснення відібрані не судом та не у рамках с удового розгляду, не можуть визнаватися належними та допустимими доказами. А усні пояснення свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не були покладені в основу рішення і суд не навів жодного мотивованого обґрунтування причин відхилення таких пояснень. Що, на думку адвоката, є порушенням принципу змагальності.

Заявляє, що направлення на огляд у заклад охорони здоров`я, не складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), відтак такий процесуальний документ не може підтверджувати факт дотримання законної процедури огляду на стан сп`яніння, а отже, на думку апелянта, спростовує належність та достовірність подальших доказів, отриманих внаслідок направлення водія на медичний огляд.

Покликається на практику Європейського суду з прав людини.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Галушка В.В. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, згідно довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», 12 листопада 2025 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 332055 від 16 травня 2025 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 113 від 16 травня 2025 року, о 01 годині 15 хвилин, щодо ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 16 травня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 травня 2025 року; фототаблицею з місця ДТП від 15 травня 2025 року, з яких вбачається місце пригоди, та ушкодження автомобілів з матеріальними збитками; відеозаписом фіксації розмови працівників поліції та ОСОБА_1 , який не був проти складання протоколу щодо нього за частиною 1 статті 130 КУпАП, відмовився від оцінювання доказів на місці та надання пояснень, стверджував наступне: «Пояснення надам у судді»; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2025, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведено о 01 годині 15 хвилин, в результаті огляду за допомогою технічного приладу «Алкофор 307» показник становив 0,5% проміле.

Передбачених законом підстав для визнання огляду недійсним апеляційний суд не встановив і таких підстав не наведено апелянтом.

Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта щодо неналежності та недопустимості письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та встановлено, що апеляційні доводи у цій частині є необгрунтованими. Зазачені особи були безпосередніми учасниками ДТП. Ставити під обґрунтований сумнів їхні письмові пояснення надані працівникам патрульної поліції не вбачається можливим. Щодо поскликань апелянта про те, що суд першої інстанції не поклав в основу судового рішення пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , надані ус суді першої інстанції, є безпідставними. Суддя місцевого суду у оскаржуваній постанові оцінив критично пояснення свідка ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні, з тим підстав, що такі пояснення суперечать письмовим поясненням цього ж свідка та іншим матеріалам справи і дійшов до підставного переконання про те, що такі показання спрямованні на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції враховує також положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Крім того, при апеляційному перегляді справи, судом апеляційної інстанції не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови є

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ