Провадження № 3/638/5885/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

З Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2025 року серії ААД № 912513, 07 жовтня 2025 року о 18 годині 44 хвилин, в м. Ізюм, вул. Харківська, біля будинку 25 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням Alcotest Drager AKSM (6820) 069T Тест № 8, результат - 0,99%. З результатом водій згоден. Водієві було заборонено керувати ТЗ. Автомобіль залишено на місці зупинки.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Тобто, ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, правом щодо надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення та подання доказів не скористався.

Приймаючи до уваги, що судом вживалися заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 в судові засідання, вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення дійшов висновку про таке.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2025 року серії ААД № 912513; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 0,99%, з яким останній згоден, про що свідчить його підпис у вказаному акті.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характері обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в дохід Держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.М. Рибальченко