Справа № 439/1829/25 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б. М.
Провадження № 33/811/1616/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави.

Відповідно до постанови, 09 вересня 2025 року о 17 годині 10 хвилин на вулиці Залізничній в м. Броди Золочівського району Львівської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки: «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації та ліцензії.

На вказану постанову захисник адвокат Галушка В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Стверджує, що до протоколу про адміністративне не долучено жодних доказів про те, що ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, що є окремим елементом об`єктивної сторони ч. 1 ст. 164 КУпАП, що у своєму зв`язку з діями, які ставляться у вину ОСОБА_1 могли б утворити склад зазначеного адміністративного правопорушення та визначало б його, як належного суб`єкта.

Зазначає, що суб`єктом складання протоколу не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно надає послуги з перевезення пасажирів у режимі таксі та отримує від здійснення такого виду діяльності дохід.

Також у своїх поясненнях це спростували опитаний ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 .

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення потерпілі відсутні. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення.

Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував доводи які були викладенні у клопотанні про закриття провадження у справі, а зокрема те, що старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Ткамуком Назарієм Юрійовичем в порушення вимог ст. 256, 280 КУпАП, не встановлено об`єктивну сторону правопорушення, а саме годину вчинення нібито ОСОБА_1 правопорушення, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000900, за ч. 1 ст. 164 КУпАП України, складеного щодо ОСОБА_1 вбачається, що правопорушення вчинено 09.09.2025 о 17.10 год, однак із відеозапису нагрудної відеокамери, яка є додатком до протоколу вбачається, що запис розпочато о 16.13 год, а оформлення протоколу завершено о 16.31 год.

12 листопада 2025 року у судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від такого не надходило. Натомість захисник адвокат Галушка В.В. не заперечив про розгляд такої у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Галушки В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Також даною нормою Закону визначено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до п.24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 000900 від 09.09.2025(а.с.2); фотоматеріалами, на яких зображено автомобіль марки «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який оснащена розпізнавальним знаком на даху автомобіль з надписом «6000» (а.с.5); відеоматеріалами(а.с.6); та іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2025 року № 000900, ОСОБА_1 , 09 вересня 2025 року о 17 годині 10 хвилин на вулиці Залізничній в м. Броди Золочівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки: «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації та ліцензії, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП та ст. 39 ЗУ « Про автомобільний транспорт».

Як слідує з відеозапису події, за кермом транспортного засобу марки: «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 перебував ОСОБА_1 , який не заперечив, що здійснює перевезення пасажирів, та зазначив, що змушений працювати, оскільки хворіє сестра.

Що стосується тверджень апелянта про те, що суб`єктом складання протоколу не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно надає послуги з перевезення пасажиріву режимі таксі, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі спростовуються вищенаведеними доказами.

Таким чином, покликання апелянта про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича залишити без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук