Справа № 489/8686/25
Провадження № 3/489/2148/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

20 листопада 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №723191 від 11.10.2025 ОСОБА_1 інкримінується, що 11.10.2025 о 13.15 год. по АДРЕСА_2 вона здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, а саме: продала 2 пачки сигарет «D&B Comfort» ОСОБА_2 за ціною 50 грн, чим порушила порядок провадження господарської діяльності та ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину в інкримінованому порушенні не визнала та надала пояснення про те, що за вказаних у протоколі обставин не здійснювала продаж сигарет, вони у неї не вилучалися. При цьому протокол підписала та виклала в ньому пояснення, не читаючи його зміст. Також зазначила, що у неї проживає ОСОБА_3 , яка за вищевказаних обставин продала дві сигарети невідомому чоловіку, який постукав у вікно.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , яка надала пояснення про те, що тимчасово проживає у ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та близько місяця назад вона продала дві сигарети невідомому чоловіку, який постукав у вікно вказаного будинку, невдовзі після чого прийшли поліцейські, які стали спілкуватися з ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копію паспорту на ім`я ОСОБА_1 ; фотознімки зовнішнього вигляду вікна будинку та вилучених сигарет; квитанцію № 263), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, в матеріалах справ відсутні будь-які достатні та достовірні докази (свідчення свідків, які були безпосередніми очевидцями факту продажу тютюнових виробів; відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких би було зафіксовано момент продажу тютюнових виробів саме ОСОБА_1 ) на підтвердження викладених у протоколі обставин того, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй діяння.

При цьому, наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_2 не можуть бути єдиними достатніми, достовірними та належними доказами винуватості особи в інкримінованому їй діянні, оскільки у вказаних поясненнях свідок повідомив лише про те, що придбав дві пачки сигарет в будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , проте не зазначаючи, що саме остання продала йому сигарети.

Натомість, як вказано вище, у матеріалах справи відсутні будь-які достатні та достовірні докази того, що жінкою, яка продала сигарети ОСОБА_2 , є саме ОСОБА_1 .

У свою чергу, ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечила факт продажу сигарет ОСОБА_2 за вказаних у протоколі обставин, вказавши на те, що це зробила ОСОБА_3 , що проживає у неї.

Вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з наданими судді поясненнями ОСОБА_3 , яка підтвердила, що дійсно за вказаних у протоколі обставин, перебуваючи у квартирі за місцем проживання останньої, саме вона продала дві сигарети ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 про вказаний факт не знала.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому, кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Натомість санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП, за якою складений протокол відносно особи, поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та конфіскації майна, що, у свою чергу, вказує на те, що інкриміноване їй правопорушення підпадає під визначення поняття «кримінальне обвинувачення», у зв`язку з чим винуватість особи в інкримінованому діянні має бути доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суддя зазначає, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою необхідно керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: "ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справах докази, суддя вважає, що матеріалами справ не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого діяння поза розумним сумнівом, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені достатніми, достовірними, належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю належними доказами в діях особи складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу не додано доказів вчинення нею вказаного діяння, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй правопорушенні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були вилучені тютюнові вироби сигарети «Oskar Red» та «D&B Comfort», продаж яких здійснювався без державної реєстрації як суб`єкта підприємництва, тому наявні підстави для їх конфіскації.

Керуючись статтями 247,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вилучені під час складення протоколу тютюнові вироби - 40 пачок сигарет «Oskar Red» та 2 пачки сигарет «D&B Comfort» - конфіскувати.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко