Справа № 496/531/25
Провадження № 3/496/664/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Біляївка Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

15.01.2025 року о 17 год 00 хв в с. Усатове по вул. Вернидуба, 50 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Mеgane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6810, тест № 231, результат 2,22 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 13.1, 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але із електронної пошти його захисника Морозова В.Ю. на електронну пошту суду надійшла шоста за рахунком заява, в якій ОСОБА_1 просить відкласти судове засідання на строк не раніше ніж один-два тижні, посилаючись на те, що він знаходиться на лікарняному, має високу температуру та сухий кашель, а тому не має фізичної можливості бути присутнім у судовому засіданні. Окрім того зазначив, що він особисто хоче приймати участь в оцінці доказів та надати пояснення суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засіданні у справі неодноразово відкладались за клопотаннями ОСОБА_1 .

Так, 10.03.2025 року судове засідання було відкладено за заявою ОСОБА_1 , в якій він просив надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи. Цього ж дня ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи у повному обсязі та отримав копію відеозапису, про що власноручно зазначив на зворотній стороні цієї заяви.

31.03.2025 року судове засідання було відкладено за заявою ОСОБА_1 , в якій він просив надати йому можливість реалізувати своє право на правову допомогу, надати йому час для вибору захисника його прав, у зв`язку з чим розгляд справи відкласти на іншу дату. Окрім того зазначив, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення себе не вважає та не володіє достатніми знаннями у галузі законодавства про адміністративні правопорушення, потребує кваліфікованої правової допомоги під час розгляду даної справи.

14.04.2025 року судове засідання було відкладено за клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з адвокатом Морозовим В.Ю., з яким він уклав договір про надання правової допомоги, та який проживає у м. Кривий Ріг.

08.08.2025 року судове засідання було відкладено за клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив викликати в судове засідання поліцейських, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також зазначив, що його захисник Морозов В.Ю. перебуває у відрядженні, проте будь-якого доказу на підтвердження цього суду не надав.

15.08.2025 року судове засідання було відкладено за клопотання ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що його захисник буде зайнятий в іншому судовому засіданні у Подільському районному суді міста Києва по справі № 758/6151/25, на підтвердження чого надав скріншот зі сторінки Судової влади про призначення судового засідання по справі № 758/6151/25, водночас жодних відомостей про те, що у вказаній справі приймає участь адвокат Морозов В.Ю. суду не надано.

12.09.2025 року ОСОБА_1 вшосте звертається до суду з клопотанням про відкладення судового засідання посилаючись на те, що він знаходиться на лікарняному, проте будь-яких доказів, які підтверджують ці обставини суду не надано.

Зважаючи на зміст чисельних клопотань Дучева В.П., які кожного разу надходили з електронної пошти його захисника Морозова В.Ю., відсутність доказів на підтвердження поважних причин неявки в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, можливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доходжу висновку, що перелічені вище клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованими, безпідставними та такими, що направлені на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи у цій категорії, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи в письмовому вигляді або брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи те, що суд п`ять разів поспіль відкладав судові засідання за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по розгляду даної справи, у чергове засідання, призначене 12.09.2025 року ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин, а тому вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які, на думку суду, зловживають процесуальними правами та обов`язками, передбаченими КУпАП.

Окрім вище перелічених заяв та клопотань, 31.03.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій він просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 496/531/25 у зв`язку з тим, що відсутній склад адміністративного правопорушення, матеріали справи містять у собі безліч порушень та не належним чином оформлені.

Свої доводи обґрунтовує тим, що у матеріалах справи не міститься відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б надали можливість зробити висновок про те, що він дійсно керував транспортним засобом, що унеможливлює процес доказування та притягнення його до адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного належного доказу під час розгляду справи ставить під сумнів законність інкримінованого адміністративного правопорушення. Також, звертає увагу суду на те, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 221859. Такі дії поліцейських можливо розцінювати, як введення його в оману задля виконання статистичних показників своєї праці. В матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувався він до адміністративної відповідальності на аналогічні правопорушення. Зазначена обставина має значення для вирішення питання щодо належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення, зокрема, наявності або відсутності повторності вчинення правопорушення. В матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася. В протоколі серії ЕПР1 № 221859 та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відеофіксації і не відомо, чи сертифіковані такі засоби в України. Під час складання протоколу серії ЕПР1 № 221859 поліцейські не роз`яснювали йому його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не роз`яснили йому, як проводиться процедура освідування, чим викликали його до них недовіру. Вони повинні були пояснити йому, що в лікарні, відповідно до Інструкції, проводиться взяття на аналіз біологічних середовищ з метою остаточного з`ясування наявності стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Працівники поліції не вилучали у нього посвідчення водія та не надавали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вважає, що законом не встановлено, що в його діях знаходиться склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про виклик поліцейського (ких) в судове засідання суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, 08.08.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, в якому він просить викликати у судове засідання та допитати поліцейського (ких), який (кі) зазначений (ні) у протоколі про адміністративне правопорушення.

Клопотання обґрунтовано тим, що в матеріалах справи, в т.ч. в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він ( ОСОБА_1 ), нібито, мав ознаки сп`яніння, проте зазначене не відповідає дійсним обставинам справи та нічим не підтверджується, немає повного відеозапису події, яка сталася. Протокол про адміністративне правопорушення складався поліцейськими, виходячи з цього, поліцейський, який склав протокол володіє та вбачає всі обставини, тому він вважає доцільним викликати саме цього працівника поліції.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч. 1 ст. 272 КУпАП вказано, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню.

Водночас, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому, заявляючи клопотання про виклик свідка необхідно обґрунтувати необхідність виклику цього свідка; повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка; навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, заперечуючи проти факту вчинення особою адміністративного правопорушення, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка чи доказів.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 просить викликати в якості свідка (ів) поліцейського (ких), зазначеного (них) у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не визначившись із кількістю осіб, яких суд має допитати, та не зазначивши ані їх прізвища та імена, ані адресу місця проживання чи місця роботи, ані відомих засобів зв`язку, що унеможливлює виклик у судове засідання не зрозуміло яких осіб за невідомо якою адресою.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , подавши клопотання про виклик поліцейського (ких), останнє належним чином не обґрунтував та відповідно не довів перед судом необхідність виклику працівників поліції у якості свідків, а також не обґрунтував, яким чином показання зазначених свідків можуть вплинути на правильність розгляду справи про адміністративне правопорушення та спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Слід також звернути увагу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на те, що 30.08.2023 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 208/712/19 стосовно водія, покараного за керування автомобілем у стані сп`яніння, після того, як ЄСПЛ встановив порушення Конвенції Україною, зазначила, що орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення й так фактично виконує функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

У справі, що розглядається, уповноважений працівник поліції, про виклик якого для допиту в якості свідка просить ОСОБА_1 , як представник органу поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду зібрані докази, що безумовно виключає допит цього працівника поліції в якості свідка.

Враховуючи викладене клопотання ОСОБА_1 про виклик поліцейського (ких) задоволенню не підлягає.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221854 по факту ДТП суд дійшов наступного висновку.

Як вже встановлено судом, 15.01.2025 року о 17 год 00 хв в с. Усатове по вул. Вернидуба, 50 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Mеgane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв ДТП.

У своїх чисельних клопотаннях до суду ОСОБА_1 свою позицію з приводу визнання або не визнання своєї вини у вчиненні ДТП не висловив.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Біляївського районного суду Одеської області 27.01.2025 року.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 28.01.2025 року вказані справи були об`єднані в одне провадження.

Суддею ОСОБА_2 розгляд справи тричі 10.03.2025 року, 31.03.2025 року та 14.04.2025 року було відкладено за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

28.05.2025 року справу було передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 29.04.2025 року № 871/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Біляївського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку».

Автоматизованою системою документообігу суду 28.05.2025 року справу розподілено та передано для розгляду судді Пендюрі Л.О.

За клопотаннями ОСОБА_3 розгляд справи двічі 08.08.2025 року та 15.08.2025 року було відкладено, останній раз на 12.09.2025 року на 12 год 00 хв.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на час розгляду справи щодо дорожньо-транспортної пригоди сплили строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ч. 2 ст. 38 КУпАП, а тому справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221859 по факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суд дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктами 2, 6 розділу І Інструкції та пунктами 1-6 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221859 від 15.01.2025 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення;

- висновком приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено вміст 2,22 ‰ алкоголю, що підтверджує те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому останній погодився з результатами огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який склав 2,22 ‰, про що власноручно поставив свій підпис;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано продуття ОСОБА_1 алкотестеру Drager, який показав результат 2,22 ‰ алкоголю, з чим ОСОБА_1 погодився. Окрім цього під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем Renault Mеgane, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказані докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до статей 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів керуванням ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

В даній справі доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стосовно не доведеності керування ним транспортним засобом за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, беззаперечно спростовуються відеозаписами з відеореєстратора поліцейських, наявними на компакт-диску, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що перебуваючи в службовому автомобілі, під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним автомобілем, не заперечував того, що скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а також погодився з результатом приладу Drager, який йому було продемонстровано працівником поліції.

Зазначені відеозаписи відображають із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , який мав явні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів), його поведінку (нецензурно лаявся) та те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, при цьому жодного психологічного тиску на ОСОБА_1 не здійснювали.

Окрім цього, в матеріалах справи наявне письмове пояснення ОСОБА_1 про те, що 15.01.2025 року біля 17.00 год він рухався на своєму автомобілі Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Усатове по вул. Вернидуба. В цей час він не втримав безпечної дистанції для руху та здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду. На відеозаписі зафіксовано, що вказане пояснення поліцейським було зачитано ОСОБА_1 вголос, з яким останній беззаперечно погодився, про що поставив свій особистий підпис.

Таким чином власні пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані у письмовому вигляді та на відеозаписах, його поведінка та зміст усіх відеозаписів в цілому поза розумним сумнівом підтверджують доведеність факту керування останнім автомобілем за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Наданий відеозапис суд визнає відповідним п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. № 1026, оскільки, хоча й наданий частинами, проте на ньому зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager, який показав результат 2,22 ‰, та його чітка згода з цим.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи не містяться повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася, є також необґрунтованими, оскільки хоча і відеозапис дійсно є небезперервним, проте він містить фіксацію подій у тому обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення, відтак доводи про його не безперервність не впливають на висновки суду.

Безпідставними є і посилання ОСОБА_1 на те, що в протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації, оскільки відсутність в протоколі про адміністративного правопорушення даних щодо назви, моделі, серії і номеру засобу відеофіксації не свідчить про порушення поліцейським, який його складав, вимог ст. 256 КУпАП, якою не передбачено необхідності їх відображення у вказаному процесуальному документі.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 17.07.2019 року по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, є недоречними, оскільки у вказаних справах предметом касаційних переглядів були саме постанови про адміністративне правопорушення, винесені правоохоронцями за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, у порядку регламентованому ст. 283 КУпАП. Таким чином, предметом перегляду суду касаційної інстанції було процесуальне рішення, винесене у формі постанови, а не протоколу про адміністративне правопорушення, що має місце у даному випадку, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в судовому порядку, регламентованому нормами КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувався він до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, що має значення для належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення, суд відхиляє, з огляду на те, що хоча в матеріалах справи міститься некоректна довідка інспектора САП Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 , нібито, протягом року притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова Приморського районного суду м. Одеси № 522/17775/24 від 21.11.2024 року, проте під час перевірки вказаних відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», такі обставини не підтвердились.

Твердження ОСОБА_1 щодо не роз`яснення йому його прав, передбачених законодавством України, повністю спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, де він поставив свої підписи, у тому числі з приводу роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим вилучення у особи посвідчення водія. Той факт, що працівники поліції не вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія не звільняє його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є свідченням того, що він не керував автомобілем.

Доводи ОСОБА_1 , які він висловив у своїй письмовій заяві, не підтверджені належними і достатніми доказами та не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Як встановлено в статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення та особу ОСОБА_1 , вважаю можливим накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки вказане адміністративне стягнення є безальтернативним.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 38, 40-1, 124, 130 ч. 1, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 к.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра