ПОСТАНОВА

іменем України

20.11.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10.04.2009 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 01.11.2025 о 23:00 годині в АДРЕСА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї доньки, а саме: допустила вживання нею алкогольних напоїв та доведення до сп`яніння, чим могла завдати шкоди життю чи здоров`ю дитини.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Працівниками поліції для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, до справи долучено:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 665553 від 01.11.2025 та його копію;

-рапорт працівника поліції про те, що надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_2 за кваліфікацією «зникла дитина». Прибувши на місце, їх зустріла заявниця ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 . ОСОБА_1 повідомила, що факт зникнення дитини не підтвердився, донька перебувала поруч з матір`ю.

Надаючи оцінку доказам по справі, слід зазначити, що справа не містить доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 допустила вживання донькою алкогольних напоїв та доведення доньки до сп`яніння відомостей з лікарні не має, дитина на стан сп`яніння не оглядалася, кров на алкоголь у дитини не брався, факт перебування дитини в безпорадному стані нічним не доведений.

Більше того, долучені до справи докази протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського за відсутності інших доказів (пояснень свідків, медичних документів, висновків експерта та відповідних служб у справах дітей тощо) не можуть бути належними доказами порушення ОСОБА_1 вимог ст. 150 СК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Карелін проти росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: В.О.Лисенко