Справа № 305/3999/25
Номер провадження № 3/305/2437/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Горлівка, Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 25 вересня 2025 року, близько 22 години 30 хвилин, був виявлений та в подальшому затриманий, спільно з двома громадянами України, прикордонним нарядом "Секрет" у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №369, на відстані близько 12000 метрів до державного кордону (територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району, Закарпатської області), під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку, шляхом подолання гірського масиву, у складі групи осіб.

Своїми діями громадянин України, ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 , не з`явився. 11.11.2025 ОСОБА_1 надіслав до суду письмові пояснення, відповідно до яких. У письмових поясненнях від 26.09.2025, він вказав, що прибув в Закарпатську область з метою перетину кордону. Однак в цих поясненнях не малося на увазі державний кордон України, йшла мова про адміністративно-територіальні одиниці в межах держави Україна (кордон між областями, районами, селами). Наприклад, судячи із доданих органом охорони державного кордону до матеріалів справи скріншотів, на них видно кордон і прикордонну місцевість між Закарпатською та Івано-Франківською областями. Наведене також узгоджується із заявою від 26.09.2025 про розгляд справи без його участі, яка складалася одразу ж на бланку, наданому працівниками прикордонного загону, у якій він вказав свою провину не визнаю. Принцип безпосередності дослідження доказів судом походить із необхідності з`ясування певних обставин, як то визначено ст.280 КУпАП. У справах «Берару проти Румунії» (Beraru v. Romania, § 66) та «Кутіан проти Румунії» (Cutean v. Romania, §§ 60-73) ЄСПЛ «постановив, що наявність стенограм тверджень не може компенсувати відсутність безпосередності у провадженні». У даному разі цей принцип означає, що саме суд повинен перевірити, чи дійсно мала місце умисна спроба незаконного перетину кордону, чи ж це було помилкове тлумачення дій з боку працівників прикордонного загону. Отже, повідомляє безпосередньо суду, що наміру перетнути державний кордон України він не мав і не намагався його перетинати, спроби перетину не було. На підтвердження відсутності намірів і спроб перетину державного кордону України повідомляє, щодо адміністративного затримання 25.09.2025 він звертався до ряду військових частин з метою підписання контракту на проходження військової служби та проходив співбесіди. Так, як є молодшим лейтенантом (копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного додається), зважаючи на рідкісну військово-облікову спеціальність (далі - ВОС) вкрай складно підшукати відповідну вакансію. Затриманий прикордонним загоном він був 25.09.2025, звільнений 28.09.2025 (а насправді пізно ввечері 01.10.2025 з казарми ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією повістки, виписаною 01.10.2025) в другій половині дня, за 2 дні ніяк не можна було би доїхати до Одеської області з Закарпатської, пройти співбесіду, підписати у командира частини та отримати такого рекомендаційного листа, що свідчить про те, що він заздалегідь (до адміністративного затримання прикордонним загоном) проходив співбесіду та мав наміри проходити військову службу за контрактом, а не «пересікати державний кордон України». Наразі він проходить спеціальну перевірку для укладення контракту на проходження військової служби в одній із військових частин, яка дійсно потребує фахівців за його фахом (докази підготовки до укладення контракту додаються). Наявність чи відсутність фактів притягнення до адміністративної відповідальності має безпосередній вплив на формування його моральних якостей як офіцера, а тому він ніколи не порушував і не мав наміру порушувати вимоги чинного законодавства України. Його дії завжди були спрямовані виключно на виконання військового обов`язку та служіння державі, а не на будь-які дії, пов`язані з незаконним перетином чи спробою перетину державного кордону України. Просить справу відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності громадянина ОСОБА_1 .

Адвокат Іванцова З.А. в судове засідання не з`явилася. Водночас подала суду ряд клопотань про витребовування доказів, призначення експертизи, виклик свідків та повне фіксування судового процесу розгляду адміністративних матеріалів.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за допомогою СМС повідомлення. Про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В ході судового розгляду, судом були досліджені такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №340768 від 26.09.2025; протокол про адміністративне затримання від 25.09.2025; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25.09.2025; рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) капітана ОСОБА_4 ; довідка про затримання 1-го гр. України на напрямку 364 п/зн ділянка відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.09.2025; скріншоти з мобільного телефону; схема щодо спроби порушення державного кордону на напрямку НОМЕР_1 прикордонного знаку трьома громадянами України (ділянка віпс « ІНФОРМАЦІЯ_5 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_2 прикордонного загону) від 26.09.2025; копія паспорта громадянина України; копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон; письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.09.2025 та від 11.11.2025; письмова заява ОСОБА_1 від 26.09.2025.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою ДПС України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №340768 від 26.09.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будь-яких пояснень, заперечень ОСОБА_1 під час складання протоколу не зазначив, такий документ підписав.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Так, відповідно до вимог ст.2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність".

Статтею 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право в тому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Відповідно до переліку міст і районів на території яких установлюються конрольовані прикордонні райони (Додаток до постанови КМУ від 03 серпня 1998 року №1199 в редакції постанови КМУ від 04 серпня 2021 р. №890) Рахівський район Закарпатської області відноситься до району на території якого установлюються прикордонні райони.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон (станом на час виявлення обставин, зафіксованих протоколом про адміністративне правопорушення).

Згідно із вищевказаних матеріалів справи, ОСОБА_1 був виявлений працівниками ДПС України 25 вересня 2025 року, близько 22 год. 30 хв. в 12000 м. від лінії державного кордону.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а саме місце виявлення ОСОБА_1 прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, час перебування у гірській місцевості, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього, які спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, без надання будь-якого належного обґрунтування причин перебування його під час дії воєнного стану у безпосередній близькості від лінії державного кодону України, у контрольованому прикордонному районі, яким є територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району Закарпатської області, всупереч іншим дослідженим по справі доказам, на думку суду, є бажанням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Більше того, у матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 у якій він зазначив, що прибув у Закарпатську область, з метою перетину кордону.

Відповідно до переліку міст і районів на території яких установлюються конрольовані прикордонні райони (Додаток до постанови КМУ від 03 серпня 1998 року №1199 в редакції постанови КМУ від 04 серпня 2021 р. №890) Рахівський район Закарпатської області відноситься до району на території якого установлюються прикордонні райони.

Населений пункт село Богдан територіально розташований в Богданській територіальній громаді Рахівського району, Закарпатської області і входить до складу контрольованого прикордонного району.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) капітан ОСОБА_5 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, і що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано під час судового розгляду. Тому, суд приходить до висновку, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби при виконанні своїх обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Також судом не встановлено, й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання складених щодо нього матеріалів. Суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував незаконність дій працівників прикордонної служби при його затриманні та складанні відносно нього адміністративних матеріалів.

Крім того, під час особистого огляду речей громадянина ОСОБА_1 , з поміж іншого, виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 .

Суд також враховує, що громадянин ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , разом з двома громадянами України, маючи при собі паспорт громадянина України для виїзду за кордон, знаходився у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №369, на відстані близько 12000 метрів до державного кордону (територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району, Закарпатської області), під час дії воєнного стану та тимчасової заборони чоловікам у віці від 18 до 60 років перетину державного кордону України, з іншою метою, а ніж спроба перетину державного кордону, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, яке виразилося у спробі перетину, групою осіб, державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин щодо ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість вчиненого адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 вчинив під час дії воєнного стану на території України, коли тимчасово, обмежено виїзд з України для окремої категорії громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, намагався перетнути державний кордон України в пішому порядку шляхом подолання гірських масивів у складі групи осіб, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання вчинення нових правопорушень.

Одночасно, на думку суду, до ОСОБА_1 , неможливо застосувати ст.22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 , в такий спосіб хотів ухилитися від мобілізації, під час дії воєнного стану на всій території України, отже міг зашкодити державним інтересам.

Щодо клопотання, яке подала до суду адвокат Іванцова З.А., 11.11.2025, про призначення експертизи з питань землеустрою, в такому слід відмовити, як у безпідставному, оскільки відповідно до переліку міст і районів на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони (Додаток до постанови КМУ від 03 серпня 1998 року №1199 в редакції постанови КМУ від 04 серпня 2021 р. №890) Рахівський район Закарпатської області відноситься до району на території якого установлюються прикордонні райони.

Також не підлягає до задоволення клопотання адвоката Іванцової З.А. про витребування доказів, яке не містить суттєвих доводів на підтвердження необхідності їх витребування. При цьому, витребування вказаних в клопотанні доказів є правом, а не обов`язком суду, вони витребовуються у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Згідно ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 , на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Водночас, фіксування розгляду адміністративних матеріалів не проводилося через неявку всіх учасників судового процесу.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п?ять) гривень 60 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП, штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду підлягає негайному виконанню, після набрання законної сили.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк