Єдиний унікальний номер 728/2910/25
Номер провадження 3/728/1104/25
П О С Т А Н О В А

14 листопада 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

законного представника (батька) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за статтею 124, частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Зазначення питання, що вирішується.

До Бахмацького районного суду (далі також Суд) 10.11.2025 на розгляд надійшли протоколи про адміністративні правопорушення від 31.10.2025 серії ЕПР1 № 499335 та серії ЕПР1 № 499310 зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності) 11.10.2025 о 21 год 00 хв, керував автомобілем марки AUDI A4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Чернігівській, поблизу будинку 7, в місті Бахмач, при цьому не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1.а Правил дорожнього руху (далі також ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України Про Правила дорожнього руху від 10.10.2001 № 1306 та частину 10 статті 15 Закону України Про дорожній рух.

Згадане правопорушення має ознаку повторності, оскільки ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

Вищевказані дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 11.10.2025 о 21 год 00 хв, керуючи автомобілем марки AUDI A4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Чернігівській, поблизу будинку 7, в місті Бахмач, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився, чим порушив пункт 12.1 ПДР.

При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вищевказані дії Водія кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

У судове засідання, призначене Судом на 14.11.2025 о 09 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`явилася.

Водночас відповідно до положення статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до статті 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

У ході розгляду справи було встановлено, що в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено відомостей про законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники), його адреси та телефону. Крім того, не додано доказів присутності законного представника при складенні протоколів про адміністративне правопорушення та збирання доказів поліцейськими.

Зазначене перешкоджає розгляду справи, оскільки загальні положення норм права як національного, так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, передбачають такі особливості порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності а вчинення правопорушення, як необхідність повідомлення і залучення до справи його батьків законних представників.

Окрім того, відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Однак, до протоколу не додано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП протягом року, що свідчило б про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, а також не додано доказів щодо реєстрації права власності на автотранспортний засіб AUDI A4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому до адміністративних матеріалів органом Національної поліції не додано відеозапис фіксації правопорушення, які були вчинені ОСОБА_1 , хоча відповідні протоколи містять відомості про здійснену відеофіксацію.

Суд звертає увагу, що за змістом положень статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

Застосовуючи згадані критерії до адміністративних правопорушень щодо порушення правил дорожнього руху, які караються штрафами, обмеженнями водійських прав, такими як зняття балів або призупинення чи скасування водійських прав (Луц проти Німеччини (Lutz v. Germany), § 182; Шмауцер проти Австрії (Schmautzer v. Austria); Малідж проти Франції (Malige v. France); Марчан проти Хорватії (Marиan v. Croatia); Ігор Паскарі проти Республіки Молдова (Igor Pascari v. the Republic of Moldova), §§ 20-23) можна дійти обґрунтованого висновку, що стосовно таких правопорушень діє кримінально-процесуальний аспект статті 6 Конвенції.

Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки.

Підсумовуючи вищенаведене, Суд вважає, що за вказаних обставин, проведення повного і об`єктивного розгляду справи є неможливим, а протоколи про адміністративні правопорушення повинні бути повернуті органу, який їх склав, для належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 256, 270, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали разом з протоколами про адміністративне правопорушення від 31.10.2025 серії ЕПР1 № 499335, серії ЕПР1 № 499310, складені стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно, повернути до відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління ГУНП в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Сороколіт