Провадження № 3/679/471/2025
Справа № 679/1499/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП,

встановив:

14 жовтня 2025 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, правопорушник ОСОБА_1 , будучи притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, повторно, протягом року, в порушення вимог п.2.1 а) ПДР України, згідно яких водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував, на підставі реєстраційних документів, транспортним засобом скутером марки «HONDA DIO», державний номерний знак « НОМЕР_1 », по вулиці Промислова, 1/9, міста Нетішин, являючись особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не скерував, хоча, як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи судових викликів та оголошень, про необхідність явки до Нетішинського міського суду, з метою розгляду справи про інкримінований адміністративний проступок, передбачений ст.126 ч.5 КУпАП, правопорушник ОСОБА_1 був сповіщений достеменно, в тому числі, щодо унеможливлення порушення процесуальних прав правопорушника, і неодноразово, виходячи із правової позиції, викладеної у Постанові ВС від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18 (провадження №61-185св23), за змістом якої довідка поштового відділення про неможливість вручення судової повістки з позначкою «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, і зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки, що перебуває поза межами контролю відправника, у зв`язку з чим, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення, вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на безпідставне умисне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення на транспорті, а неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника ОСОБА_1 , котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як нівелювання завдання КУпАП, яким, зокрема, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП),

і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним,

водночас, приймаючи до уваги поінформованість та обізнаність правопорушника ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що, на думку суду, надає правопорушникові ОСОБА_1 можливість скористатись правом прийняття участі у судовому засіданні в будь-який спосіб, в тому числі, і в режимі відеоконференції, правом користуватися юридичною допомогою адвоката, правом скерувати письмові пояснення по суті інкримінованого адміністративного проступку, тощо, і, що, за вказаних обставин, на переконання суду, відповідає критеріям розумності, пропорційності, обґрунтованості, так як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю можливості/необхідності прийняти участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена права реалізувати свої процесуальні повноваження, визначені у ст.268 КУпАП, та забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення,

вважає за можливе, рахуючи поведінку правопорушника ОСОБА_1 та інші недобросовісні дії, які спрямовані на ухилення від участі в судовому засіданні у будь-якому форматі (шляхом надання письмових пояснень, застосування відеоконференції, тощо), як нівелювання основних конституційних засад судочинства, однією з яких є розумність строків розгляду справи судом (ст.129 Конституції України), що повністю узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, де гарантовано розгляд справи протягом розумного строку (ст.6), провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім того, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, не відноситься до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою,

оскільки, саме практика ЄСПЛ (рішення від 07 липня 1989 року «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії») виходить з того, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, і суд має реагувати на випадки, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство.

Тож, не дивлячись на відсутність будь-яких пояснень з боку правопорушника ОСОБА_1 по суті адміністративного проступку, як безпосередньо після вчинення, так і під час розгляду справи в судовому засіданні, провина останнього у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, скерованих до суду.

Так, із дослідженої у судовому засіданні копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5598824 від 29 серпня 2025 року (а.с.5) вбачається, що 29 серпня 2025 року правопорушника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), що мало місце 29 серпня 2025 року, о 11:53:14 годині, по вулиці Набережна, 13, міста Нетішин, під час керування ТЗ, без державного номерного знака, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Із дослідженої у судовому засіданні інформації ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 14 жовтня 2025 року (а.с.6) вбачається, що, згідно обліково-реєстраційних даних комп`ютерної системи «ІПНП» правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія, станом на 14 жовтня 2025 року, не отримував.

Із дослідженої у судовому засіданні інформації ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.4) вбачається, що, відповідно до постанови серії ЕНА №5598824 від 29 серпня 2025 року, правопорушника ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, який сплачено.

Згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тож, ЄСПЛ рішенні від 29 червня 2007 року (справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства») зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки, володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові матеріали справи, і, оцінюючи надані ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, не зважаючи на відсутність будь-яких докладних пояснень по суті інкримінованого адміністративного проступку з боку правопорушника ОСОБА_1 безпосередньо під час розгляду справи, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5598824 від 29 серпня 2025 року (а.с.5), з якої вбачається вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), з накладенням відповідного адміністративного стягнення,

інформації ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 14 жовтня 2025 року (а.с.6), що свідчить про відсутність у правопорушника ОСОБА_1 посвідчення водія, станом на 14 жовтня 2025 року,

інформації ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (а.с.4), у якій зазначено щодо сплати штрафу у розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), з боку правопорушника ОСОБА_1 ,

у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має, та які, на переконання суду, у своїй сукупності, підтверджують здобуті у судовому засіданні докази провини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні, оскільки, співробітниками ВП №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, на думку суду, зібрано достатньо доказів для ухвалення остаточного рішення по справі, котрі, на переконання суду є ґрунтовними, допустимими, не викликають будь-яких сумнівів, узгоджуються проміж собою, а також, зі змістом протоколу та наданими до суду матеріалами справи, і, відповідно, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно правопорушника ОСОБА_1 , надаючи суду підстави розцінювати неявку в судове засідання та відсутність будь-яких пояснення з боку правопорушника ОСОБА_1 під час розгляду справи виключно, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.5 КУпАП.

Крім того, під час судового розгляду жодного переконливого доказу, який би міг піддати сумніву вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, з боку правопорушника ОСОБА_1 , та винуватість останнього, а також, який би свідчив, про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, судом не встановлено.

До того ж, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, наголошує, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, дії правопорушника ОСОБА_1 , на думку суду, вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ознаками ст.126 ч.5 КУпАП, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , будучи притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, повторно, протягом року, керував транспортним засобом, являючись особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, утриманців не має, посвідчення водія не отримував (а.с.6), протягом року притягався до адміністративної відповідальності.

Обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Водночас, суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, так як дана обставина, на думку суду, є обставиною, що саме визначає кваліфікований склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, і, яка, відповідно, на переконання суду, не може бути врахована, як обтяжуюча відповідальність, так як, за вказаних умов, буде погіршувати становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, а також, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, однак, до суду для надання прояснень не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень по суті інкримінованого адміністративного правопорушення до суду не скерував, що, на переконання суду, свідчить, що належних висновків для себе правопорушник не зробив, своєї провини не усвідомив, тощо, крім того притягався до адміністративної відповідальності, і, разом з тим, враховуючи керування ТЗ з боку правопорушника після накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за аналогічних обставин, та, беручи до уваги системність зазначених протиправних дій, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, водночас, враховуючи відсутність у правопорушника посвідчення на право керування ТЗ, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, без оплатного вилучення транспортного засобу, передбачені санкцією ст.126 ч.5 КУпАП, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.126 ч.5 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.4 ч.2 п.5) Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами), стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, оскільки, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Речові докази у справ відсутні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.ст.34-35, ст.40-1, ст.126 ч.5, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: