ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2271/25

Провадження № 33/820/647/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Козака І.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 01 вересня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , охоронця ТОВ «Подільський бекон»,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 21 липня 2025 року о 20 годині 44 хвилини по вул. Молодіжній, 10 в с. Воронківці, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, керував мотоблоком марки «Zubr» без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та почервоніння шкіряного покриву обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що працівники поліції його не зупиняли, не наздоганяли, а лише допустили той факт, що він керував мотоблоком, хоча це не підтверджено жодними доказами.

Стверджує, що на відеозаписі не зафіксований рух транспортного засобу.

Вважає, що всі сумніви тлумачаться на користь ОСОБА_1 , який заперечив факт безпосереднього керування ним транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, що біля заведеного транспортного засобу мотоблоку перебував ОСОБА_1 та не заперечував факт керування транспортним засобом.

Версія захисника, викладена в апеляційній скарзі та підтримана під час апеляційного розгляду з приводу того, що ОСОБА_1 чекав свого племінника, який повинен був керувати мотоблоком, не знайшла свого підтвердження в апеляційному суді. Зокрема, на відеозаписі ОСОБА_1 жодного слова працівникам поліції з цього приводу не повідомляє, а навпаки, розповідає, що випив пляшку пива і просить останніх вибачити його та не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Наявний в матеріалах провадження відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, а саме факту керування особисто ОСОБА_1 транспортним засобом, наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а.с.7).

Суд зазначає, що доведеність тих чи інших обставин правопорушення не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Це положення передбачає, що обставини, які утворюють елементи складу правопорушення, можуть встановлюватися на основі сукупності непрямих доказів, якщо логічний аналіз їх взаємозв`язку підтверджує відповідні обставини.

Доказування часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі всіх доказів, які вказують на характер дій, спосіб вчинення суспільного діяння, обстановку, в якій діяла особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність або недоведеність винуватості особи поза розумним сумнівом.

Саме таким принципом і керувався суд першої інстанції, проаналізувавши надані докази у справі і навівши розгорнуті аргументи, чому вони у сукупності доводять факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відеозапис дійсно не містить даних про безпосереднє керування ОСОБА_1 мотоблоком марки «Zubr».

Водночас, апеляційний суд вважає, що дані, зафіксовані на відеозапису, зокрема, поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, який не заперечив факт керування мотоблоком та повідомив, що вживав пиво, відсутність сторонніх осіб біля заведеного мотоблоку, у сукупності є такими, що доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом поза розумнім сумнівом.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк