Справа № 448/2187/24 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С. І.
Провадження № 33/811/1677/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Василюка Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 20.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 20.10.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 24.11.2024 о 10 год. 25 хв. у с. Годині Яворівського району Львівської області, на вул. Сагайдачного, 15, керував транспортним засобом марки «MAZDA 323», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6810» під безперервну відеофіксацію на бодікамеру. Результат тесту «Drager 6810» показав 0.36 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відтак працівники поліції були зобов`язані доставити його до медичного закладу, чого зроблено не було. Зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, а зупинка транспортного засобу під його керуванням була безпідставною. Враховуючи наведене, вважає, що факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не доведений поза розумним сумнівом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Василюка Б.І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180987 від 24.11.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколу тесту №2939 від 24.11.2024 року за результатом огляду із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», згідно з якими у ОСОБА_1 виявлено 0,36% проміле алкоголю; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.11.2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 був направлений та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», та у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3536454 від 24 листопада 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого.

Крім того, останній підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку приладу «Drager Alcotest», чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, та відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що за день до зупинки транспортного засобу вживав алкоголь, а саме пляшку пива.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, голослівними є доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що він керував транспортним засобом та був непристебнутий ременем безпеки.

Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3536454 від 24 листопада 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., який останній сплатив, чим визнав свою вину.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Мостиського районного суду Львівської області від 20.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.