Справа №601/3191/25
Провадження № 3/601/1347/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Білосевич Г.С., за участю прокурора Денисюк Н.В., соби, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , голова Кременецького РО Профспілки працівників освіти, направлені за частиною 1 статті 1726 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , припиняючи повноваження депутата Кременецької районної ради Тернопільської області, та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 02.09.2025 о 11:07 год подала на офіційний веб-сайт НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , припинивши повноваження депутата Кременецької районної ради Тернопільської області, та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, а саме 02.09.2025 о 11:11 год подала на офіційний веб-сайт НАЗК декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та щиро розкаялась.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні даних правопорушення та накласти на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважаю, що відповідно до вимог ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження та їм слід присвоїти єдиний номер № 601/3191/25 (3/601/1347/2025).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновок прокурора, яка вважає доведеним склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справ, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст. 19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень частини 1 статті 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП, окрім протоколів № 345; №346 від 17 жовтня 2025 року, долучено наступні письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

-інформацію з офіційного сайту НАЗК щодо подання ОСОБА_1 електроних декларацій;

-копію декларацій ОСОБА_1 за 2020, 2023, 2025 роки;

-рапортом Ст.о/у 1-го сектору УСР в Тернопільській області ДСР НП України від 13.10.2025;

- лист УСР в Тернопільській області ДСР НП України від 29.08.2025;

- повідомленням Кременецької районної ради Тернопільської області від 04.09.2025;

- рішення Кременецької районної ради № 1 від 10.12.2020 із додатком;

- список депутатів Кременецької районної ради VIII скликання станом на 04.09.2025;

- попередження про вимоги та обмеження, встановлені законами України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про запобігання корупції» та «Про місцеве самоврядуванн»;

- витяг з положення про Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області ДСР НП України.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, на яку відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього закону, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов"язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) та за 2023 рік ( після звільнення), чим порушила вимоги ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Тому, на думку суду, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, дані про її особу, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1, 3, 45, 52 Закону України "Про запобігання корупції", статтями ст.ст. 9, 23, 32,172-6, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП № 601/3191/25 (провадження № 3/601/1347/2025); за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП № 601/3193/25 (провадження № 3/601/1348/2025); - в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 601/3191/25 (провадження № 3/601/1347/2025).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити їй стягнення у вигляді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001 код 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: