П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., за участю представника митниці - Хотинського О.С., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Андросович Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ТОВ «Омнія Трейд», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ст. 485 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2022 до Енергетичної митниці декларантом ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) за кодом згідно з УКТ ЗЕД у кількості 19500 кг була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» № UA903050/2022/030051 (далі - МД). Заявлена митна вартість товару склала 570662,49 грн.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 05.08.2022 № ANXT_OMN_20220805, укладеного між ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», в особі директора ОСОБА_1 , та естонського підприємства AdNext OU (Ahtri th 8, Harju maakond, Tallinn, 10151 Estonia Kesklinna linnaosa), в особі директора Дмитрія Александрова .

Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS" (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).

До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені ст. 335 Митного кодексу України (далі - МК України), зокрема:

- рахунок проформа від 13.09.2022 № AD-87;

- комерційний інвойс від 20.09.2022 №GAZ0410256;

-декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 №GAZ0410256;

- CMR від 20.09.2022 №1089948;

- паспорт якості від 29.07.2022 № B 22-06U;

- зовнішньоекономічний контракт від 05.08.2022 № ANXT_OMN_20220805.

Відповідно до наданих відомостей, за МД було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн. (за ставко 0%); акцизний податок - 0,00 грн (за ставкою 0 Євро за 1000 літрів); ПДВ -39946,37 грн (за ставною 7%).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 МК України (в редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару, щодо ввезення якого в Україну застосовується кількісні обмежень (квот), інших заходів економічного характеру, що змінюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багато сторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Положеннями ч. 2 і 3 ст. 48 МК України (в редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) передбачено, що товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України» від 17.08.2020 № 719 (далі - постанова КМУ №719) встановлено спеціальне мито на товари походженням з російської федерації, незалежно від інших видів мита у відсотках до митної вартості товарів. А саме, для газів скраплених за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 та вуглеводнів з кодом згідно з УКТЗЕД 2901 10 00 10, що ввозяться на митну територію України в режимі імпорту - 3 %.

Цією ж Постановою КМУ № 719 визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними ставками.

Згідно п. 6 та 7 ч. 3 ст. 335 МК України у вставленому цим кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особовою зазначаються відомості про документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень) у випадках, передбачених МК України, надаються документи, що підтверджують країну походження товару.

Таким чином, з метою підтвердження заявленої в графі 34 МД країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 №GAZ0410256, відомості про яку внесені до графи 44 МД.

Враховуючи вищезазначене, митне оформлення заявленого товару ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» за МД здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

10.06.2025 року Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил отримано службову записку Управління проведення митного аудиту № 19/19-02/3169 з додатками.

Відповідно до вказаної службової записки та додатків до неї посадовими особами Управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці в період з 27.02.2025 по 09.04.2025 була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України за період діяльності підприємства з 01.01.2020 по 31.01.2025, на підставі ст. 345, 346, 347, 349 МК України та наказу Енергетичної митниці від 13.02.2025 № 30.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», посадовими особами Енергетичної митниці складено Акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796 (далі- Акт), податкові повідомлення - рішення від 30.05.2025 №№UA19, UA20.

За результатами документальної невиїзної перевірки було встановлено, що на товар, імпортований ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 №GAZ0410256, відповідно до інформації, отриманої від уповноваженого органу країни-експортера, країна походження товару (Європейський союз) не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження.

Таким чином, походження товарів за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 №GAZ0410256 не підтверджено, відповідно, нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.

Крім цього, порядок визначення бази оподаткування ПДВ для товарів, які ввозяться на митну територію України, послуг, які поставляються нерезидентами на митній території України, визначено Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Враховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеній в графі 47 МД, зазначене спричинило невірний розрахунок ПДВ.

Таким чином, за МД мало бути сплачено ПДВ у сумі 41144,77 грн, що на 1198,40 грн менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету.

Згідно з п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, по території вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів та предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 18318,27 грн, а саме: спеціального мита - 17119,87 грн, ПДВ - 1198,40 грн (п. 53 додатку 3 до Акту).

Статтею 278 МК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частиною 2 статті 293 МК України передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок зі сплати донарахованих митних платежів - грошового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Таким чином, в діях керівника ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст. 485 Митного кодексу України, а саме вчинення дій, спрямованих на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів у розмірі 18 318, 27 грн. (спеціальне мито - 17 119, 87 грн, ПДВ - 1 198, 40 грн.).

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Андросович Г.С. було подано письмові пояснення, у яких зазначено, що у діях Андрєєвої Г.С. не вбачає порушення митних правил. Мотивує тим, що у протоколі про порушення митних правил, Енергетичною митницею в період з 27.02.2025 року по 09.04.2025 року була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Омнія Трейд». За результатами такої перевірки було складено Акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796 (надалі - Акт) та ППР від 30.05.2025 року. Просимо звернути особливу увагу на ст. 12 Акту, де митним органом чітко зазначено наступне: Митний Департамент Міністерства фінансів Литовської республіки листом від 25.03.2024 №15.3Mr/22)3BE-1926 надав перелік декларацій про походження, складених на інвойсах, які є автентичними і товари походять з ЄС відповідно до положень Додатку 1 Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Решта продукції - не підтверджене походження.» Отже, днем виявлення порушення є день, коли Енергетична митниця ДМС отримала лист митного департаменту Міністерства фінансів Литовської республіки від 25.03.2024 №15.3Mr/22)3BE-1926. Саме на цей лист ЕМ посилається як на доказ неправомірності дій ТОВ «Омнія Трейд» стосовно незаконного застосування приференцій. До матеріалів справи №320/43746/25 (за позовом ТОВ «Омнія Трейд» до ЕМ ДМС про скасування ППР) Енергетична митниця разом з відзивом на позов долучила копію лист митного департаменту Міністерства фінансів Литовської республіки від 25.03.2024 №15.3Mr/22)3BE-1926 з додатком. На даному листі міститься штрих-код ДМС України, із зазначенням вхідного номеру та дати отримання - №8548/11/15 від 26.03.2024 року. Після отримання даного листа ЕМ отримувало уточнюючі відповіді від Міністерства фінансів Литовської республіки, однак, вони по своїй суті є ідентичним першій відповіді та не впливають на початок відліку шестимісячного строку, встановленого ст. 467 МК України. Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Статтею 487-1 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про порушення митних правил строків, передбачених статтею 467 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. До суду ЕМ за притягненням до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485 МКУ звертається восени 2025 року, а правопорушення було виявлено ще у 26 березня 2024 року, про що зазначає сама ЕМ у своєму Акті. Варто наголосити, що під час проведення виїзної перевірки жодних запитів до ТОВ «Омнія Трейд» стосовно декларацій-інвойсів компанії UAB «Gazimpeksas» не надавалось, пояснень з цього приводу не відбиралось. Фактично, у Акті перевірки було констатовано факт порушення митних правил із посиланням на лист митного департаменту Міністерства фінансів Литовської республіки від 25.03.2024 №15.3Mr/22)3BE-1926. Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а також п.6 ч. 1 ст. 487-1 МК України.

Від представника Енергетичної митниці Горзової Н.П. на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначено, щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, зазначає, що 23.04.2025 за результатами проведеної Енергетичною митницею виїзної планової перевірки ТОВ «Омнія Трейд» було складено Акт №11/25/7.6-19/42927796 та податкові повідомлення-рішення від 30.05.2025 № № UA19, UA20. Звертаємо увагу Суду, що лист Митного Департаменту Міністерства фінансів Литовської республіки від 25.03.2024 року № 15.3Мr/22)3ВЕ-1926, який вказаний в зазначеному Акті, став підставою для проведення виїзної планової перевірки ТОВ «Омнія Трейд», а не складення протоколу про порушення митних правил. Відповідно до службової записки начальника управління проведення митного аудиту від 10.06.2025 № 19/19-02/3169, до управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил (посадові особи якого уповноважені складати протоколи про порушення митних правил) надійшли матеріали (результати проведення) виїзної планової перевірки ТОВ «Омнія Трейд» (зокрема, Акт №11/25/7.6-19/42927796, податкові повідомлення-рішення від 30.05.2025 №№UA19, UA20, тощо). 21.08.2025 за результатами розгляду матеріалів перевірки, посадовою особою Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил в діях директора ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 встановлено склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та складено відносно неї протокол про порушення митних правил № 0297/UA903000/2025. Саме, 10.06.2025 є датою виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил, вчиненого директором ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 , тобто дата отримання Акту перевірки УБК та ПМП. 01.10.2025 матеріали справи про порушення митних правил № 0297/UA903000/2025 направлені Енергетичною митницею до Подільського районного суду м. Києва для розгляду. У відповідності до ст. 467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через 6 місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Отже, на момент передачі справи Енергетичною митницею до Подільського районного суду м. Києва, шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» ОСОБА_1 не сплинув.

10.06.2025 управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці отримано службову записку управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці № 19/19-02/3169 з додатками. Відповідно до вказаної службової записки та додатків до неї, посадовими особами управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці в період з 27.02.2025 по 09.04.2025 була проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України за період діяльності з 01.01.2020 по 31.01.2025, на підставі ст. 345, 346, 347, 349 МК України та наказу Енергетичної митниці від 13.02.2025 № 30. За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», посадовими особами Енергетичної митниці складено Акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796. 12.05.2025 відповідно до ч. 7 ст. 354 МК України представником ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» у 10-денний строк було подано заперечення на Акт перевірки. За результатами розгляду заперечення Енергетичною митницею висновки планової виїзної перевірки було залишено без змін. 30.05.2025 Енергетичною митницею було винесено податкові повідомлення-рішення від 30.05.2025 № № UA19, UA20. 06.06.2025 представником ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД», адвокатом Гудзевич І.А., на підставі п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 30.05.2025 №№UA19, UA20 до Державної митної служби України як до контролюючого органу вищого рівня. 08.08.2025 Державною митною службою України було розглянуто вищезазначену скаргу та за результатами розгляду винесено рішення від 08.08.2025 № 1/10-06/8.19/4967 про залишення скарги без задоволення. Звертаю увагу Суду, що у вказаному рішенні зазначалося, що декларації про походження, складені на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», та подані ТОВ «Омнія Трейд» до митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3, з урахуванням листів уповноважених органів країни експорту не можуть вважатись належною підставою для визначення Литовської Республіки країною походження товарів, перелічених у цих деклараціях про походження. Отже, товари, оформлені за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, мають невизначену країну походження, а тому повинні бути оподатковані спеціальним митом за ставкою 3 % згідно з Постановою № 719. За результатами документальної виїзної перевірки було встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 № GAZ 0410256, відповідно до інформації отриманої від уповноваженого органу країни-експортера, країна походження (Європейський союз) не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження.

Таким чином, походження товарів за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 № GAZ 0410256 не підтверджено, відповідно, нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.

Під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, скаржником на підставі декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», заявлено країною походження товарів Литовську Республіку.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, умови складання декларацій про походження або декларацій про походження EUR-MED, а також процедура перевірки підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься, зазначених у перелічених вище документах, встановлені у Доповненні ІІ до Регіональної Конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII.

Пунктом 2 статті 31 Доповнення І до Конвенції встановлено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах.

Статтею 32 Доповнення І до Конвенції передбачено процедуру здійснення перевірки достовірності підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься. Так, пунктом 1 зазначеної статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог Конвенції.

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (п. 3 ст. 32 Доповнення І до Конвенції).

Експортер, який складає декларацію про походження або декларацію про походження EUR-MED, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера надати всі належні документи на підтвердження походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов Конвенції (п. 5 ст. 21 Доповнення І до Конвенції).

З метою реалізації положень п. 1 ст. 32 Доповнення І до Конвенції митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (п. 2 ст. 32 Доповнення I до Конвенції).

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам Конвенції (п. 5 ст. 32 Доповнення І до Конвенції). При цьому положеннями ст. 32 Доповнення І до Конвенції не передбачено надання митними органами Договірної сторони - експортера митним органам, на запит яких була здійснена перевірка, інформації про здійснені в рамках перевірки заходи, зокрема про направлення запитів компанії-експортеру. Пунктом 6 статті 32 Доповнення І до Конвенції встановлено, що якщо відповідь на запит про перевірку не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції. Крім того п. 1 ст. 3 Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» до Конвенції встановлено, що на запит органа-заявника запитуваний орган повинен надати йому всю необхідну інформацію, яка може допомогти йому у забезпеченні правильного застосування митного законодавства, в тому числі інформацію про помічену чи плановану помічену чи плановану діяльність, яка є або могла б бути порушенням митного законодавства. Так, на запити Держмитслужби від 14.06.2023 № 15/15-03-01/11/2687 та від 22.11.2024 № 26/26-04/11/2630 уповноваженим органом Литовської Республіки листами від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 та від 31.03.2025 № (15.3/26)3BE-2073 надіслано результати перевірки декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS». За результатами перевірки Держмитслужбу повідомлено, що митними органами Литовської Республіки проведено перевірку з 01.01.2022 по 31.05.2023, та листом від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 надано перелік декларацій про походження, складених на інвойсах, преференційний режим щодо яких підтверджено, проте декларації про походження, які надавались ТОВ «Омнія Трейд» під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3, у цьому переліку відсутні. Щодо інших декларацій про походження, складених компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS» протягом зазначеного періоду та які були предметом перевірки, повідомлено про не підтвердження преференційного походження та про те, що ці декларації походження складені неправильно. Враховуючи викладене, декларації про походження, складені на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», та надані ТОВ «Омнія Трейд» до митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3, з урахуванням листів уповноважених органів країни експорту не можуть вважатись належною підставою для визначення Литовської Республіки країною походження товарів, перелічених у цих деклараціях про походження. Отже, товари, оформлені за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, мають невизначену країну походження, а тому повинні бути оподатковані спеціальним митом за ставкою 3 % згідно з Постановою № 719.

Враховуючи всі обставини справи, Енергетична митниця вважає, що на директора ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також співрозмірним характеру вчиненого правопорушення, що становить 27 477, 41 грн.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Андросович Г.С. підтримала письмове пояснення, просила провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, п.6 ч. 1 ст. 487-1 МК України.

У судовому засіданні представник митного органу Хотинський О.С. підтримав подані письмові пояснення, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 150% несплаченої суми митних платежів - 27 477, 41 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про порушення митних правил № 0297/UA903000/2025 додано копії таких документів: лист (вих. № 7.6-20/20/10/86 від 19.08.2025) ОСОБА_1 про направлення протоколу про ПМП № 0297/UA903000/2025, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 384; копія службової записки про обставини складання протоколу про ПМП №0299/UA903000/2025 від 20.08.2025 №20-01/20/4732; МД №UA90305/2022/030051 від 22.09.2022, договір від 05.08.2022 № ANХТ_ОМN_20220805; копія попереднього інвойсу №АD-87 від 13.09.2022; копія інвойсу від 20.09.2022 GAZ №0410256 з перекладом; копія інвойсу від 20.09.2022 GAZ №0410256; копія міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 20.09.2022 BL/6А №1089948; копія сертифікату якості від 29.07.2022 №В 22-06 U.

З огляду на докази, додані до протоколу про порушення митних правил, доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі. У даному випадку - за місцем знаходження Енергетичної митниці.

Доводи захисника Андрєєвої Ю.П. щодо спливу строку притягення Суд відхиляє, виходячи з наступного.

Перевірка правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, у тому числі своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати митних платежів після їх випуску у вільний обіг проводиться в порядку, визначеному статтями 345 - 354 МК України шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи. За результатом перевірки (після випуску товару у вільний обіг) складається акт перевірки (в разі виявлення порушень митного законодавства) або довідка (за відсутності порушень).

Після отримання митницею листа Митного Департаменту Міністерства фінансів Литовської республіки від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 (далі-Лист від 25.03.2024) здійснювались доперевірочні заходи та попередня перевірка достовірності декларування країни походження, а також вживались заходи щодо добровільного донарахування і сплати сум митних платежів за вказаним Листом. А тому Лист від 25.03.2024 не є тим документом (доказом), який містить достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення, оскільки виключно на підставі проведення документальних перевірок встановлюється своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати митних платежів після їх випуску у вільний обіг, та став однією з підстав для проведення перевірки.

Посадовими особами Управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці в період з 27.02.2025 по 09.04.2025 була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ОМНІЯ ТРЕЙД» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України за період діяльності підприємства з 01.01.2020 по 31.01.2025 на підставі ст.ст. 345, 346, 347, 349 МК України, наказу Енергетичної митниці від 13.02.2025 № 30 та програми до наказу.

Відповідно до п. 7 ст. 345 МК України (у редакції на момент вчинення ПМП), у разі виявлення митним органом під час проведення перевірки ознак порушення митних правил або контрабанди посадові особи митного органу вживають передбачених законом заходів.

Листом ДМСУ від 14.01.2021 №08-1/19-01/7/599 надсилались Тимчасові методичні рекомендацій щодо порядку організації взаємодії між структурними підрозділами митних органів та митними органами під час організації, проведення та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (далі - Методичні рекомендації). Згідно з п.п. 4.3.1 п.4.3 розд. 4 Методичних рекомендацій, 10.06.2025 Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил отримано службову записку Управління проведення митного аудиту №19/19-02/3169 з додатками (Акт від 23.04.2025 №11/25/7.6-19/42927796, податкові повідомлення - рішення від 30.05.2025 №№UA19, UA20).

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Згідно п. 1 ст. 490 МК України протокол про порушення митних правил мають право складати посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил.

Відповідно до вимог ст. 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Саме 10.06.2025 є датою виявлення правопорушення та тим днем, коли уповноважена посадова особа, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення отримала інформацію та документи, що об`єктивно дозволяють прийти до обґрунтованого висновку про наявність в діях певної (конкретної) особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого МК України.

Правопорушення виявлене 10 червня 2025 року, матеріали надійшли до суду 01 жовтня 2025 року, тобто, до закінчення шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 467 МК України.

Також Суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Верховного Суду від 16.06.2023 № 720/244/17 «У той же час, Верховний Суд у своїх рішеннях у справах з подібними правовідносинами неодноразово зазначав, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Орган доходів і зборів, здійснюючи з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи митні формальності, зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України, можуть у будь-який час виявити передбачене у статті 485 МК України триваюче порушення митних правил та не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення порушення, накласти на суб`єкта адміністративної відповідальності адміністративне стягнення. Діяння позивача у цій справі характеризуються тривалим невиконанням встановленого МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер. Установлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать, що днем виявлення допущеного позивачем правопорушення є день складання протоколу - 20.02.2016, а адміністративне стягнення застосоване згідно зі спірною постановою 22.07.2016, тобто в межах строку, передбаченого статтею 467 МК України для накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.»

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 1 статті 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

Відповідно до ч. 1 ст. 485МК України відповідальність встановлено за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 271 МК України визначено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений ПК України та МК України, який нараховується та сплачується відповідно до МК України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У випадках, передбачених законами України (якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), з метою захисту економічних інтересів України та українських товаровиробників у разі ввезення товарів на митну територію України, незалежно від інших видів мита, можуть застосовуватися особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне мита, додатковий імпортний збір (ч. 1 ст. 275 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 275 МК України спеціальне мито встановлюється відповідно до Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну»:

1) як засіб захисту національного товаровиробника, у разі якщо товари ввозяться на митну територію України в обсягах та/або за таких умов, що їх ввезення заподіює або створює загрозу заподіяння значної шкоди національному товаровиробнику;

2) як заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів та економічних угруповань, які обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угруповання обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування.

Заходи у відповідь на дискримінаційні та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угруповань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права та одним з таких заходів є запровадження спеціального мита.

У разі якщо дискримінаційні та/або недружні дії щодо України застосовуються державою, визнаною Верховною Радою України державою-агресором та/або державою-окупантом, заходи у відповідь, визначені частиною третьою цієї статті, можуть застосовуватися за рішенням Кабінету Міністрів України.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015 № 129-VIII Російську Федерацію визнано державою-агресором.

Відповідно до частини одинадцятої статті 29 Закону № 959-ХІІ та з метою вжиття заходів, необхідних для захисту суттєвих інтересів безпеки під час надзвичайних обставин у міжнародних відносинах Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 719, якою було запроваджено спеціальне мито на важкі дистиляти (газойлі), гази скраплені, вуглеводні та на окремі типи вугілля походженням з Російської Федерації, що ввозяться на митну територію України, незалежно від інших видів мита.

Так, Постановою № 719 було встановлено спеціальне мито для газів скраплених за кодами 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 згідно з УКТ ЗЕД та вуглеводнів за кодом 2901 10 00 10 згідно з УКТ ЗЕД, що ввозяться на митну територію України у митному режимі імпорту та країною походження яких є Російська Федерація, у розмірі 3 %.

У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито згідно з цим пунктом, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними цим пунктом ставками.

Згідно з ч. 1 ст. 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3 до Акту перевірки, скаржником на підставі декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS», заявлено країною походження товарів Литовську Республіку.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, умови складання декларацій про походження або декларацій про походження EUR-MED, а також процедура перевірки підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься, зазначених у перелічених вище документах, встановлені у Доповненні ІІ до Регіональної Конвенції про Пан-Євро-Середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 08.11.2017 № 2187-VIII.

Пунктом 2 статті 31 Доповнення І до Конвенції встановлено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-MED, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-MED та правильності інформації, що міститься в цих документах.

Статтею 32 Доповнення І до Конвенції передбачено процедуру здійснення перевірки достовірності підтверджень походження товарів та правильності інформації, що в них міститься. Так, пунктом 1 зазначеної статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог Конвенції.

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (п. 3 ст. 32 Доповнення І до Конвенції).

Експортер, який складає декларацію про походження або декларацію про походження EUR-MED, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера надати всі належні документи на підтвердження походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов Конвенції (п. 5 ст. 21 Доповнення І до Конвенції).

З метою реалізації положень п. 1 ст. 32 Доповнення І до Конвенції митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (п. 2 ст. 32 Доповнення I до Конвенції).

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам Конвенції (п. 5 ст. 32 Доповнення І до Конвенції).

При цьому положеннями ст. 32 Доповнення І до Конвенції не передбачено надання митними органами Договірної сторони - експортера митним органам, на запит яких була здійснена перевірка, інформації про здійснені в рамках перевірки заходи, зокрема про направлення запитів компанії-експортеру.

Пунктом 6 статті 32 Доповнення І до Конвенції встановлено, що якщо відповідь на запит про перевірку не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

Крім того п. 1 ст. 3 Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» до Конвенції встановлено, що на запит органа-заявника запитуваний орган повинен надати йому всю необхідну інформацію, яка може допомогти йому у забезпеченні правильного застосування митного законодавства, в тому числі інформацію про помічену чи плановану помічену чи плановану діяльність, яка є або могла б бути порушенням митного законодавства.

Так, на запити Держмитслужби від 14.06.2023 № 15/15-03-01/11/2687 та від 22.11.2024 № 26/26-04/11/2630 уповноваженим органом Литовської Республіки листами від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 та від 31.03.2025 № (15.3/26)3BE-2073 надіслано результати перевірки декларацій про походження, складених на інвойсах, виданих компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS».

За результатами перевірки Держмитслужбу повідомлено, що митними органами Литовської Республіки проведено перевірку з 01.01.2022 по 31.05.2023, та листом від 25.03.2024 № (15.3Mr/22)3BE-1926 надано перелік декларацій про походження, складених на інвойсах, преференційний режим щодо яких підтверджено, проте декларації про походження, які надавались ТОВ «Омнія Трейд» під час митного оформлення товарів за МД, наведеними у Додатку № 3, у цьому переліку відсутні. Щодо інших декларацій про походження, складених компанією-експортером UAB «GAZIMPEKSAS» протягом зазначеного періоду та які були предметом перевірки, повідомлено про непідтвердження преференційного походження та про те, що ці декларації походження складені неправильно.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 352 МК України отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, можуть використовуватись як матеріали для підготовки висновків за результатами перевірок.

Пунктом 54.4 статті 54 ПК України встановлено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених МК України або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідну позицію з цього питання сформульовано Верховним Судом та викладено у постанові від 05.06.2024 у справі № 380/2397/22. Так, Верховний Суд визначив, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску.

Наведене правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній раніше у постановах від 11.04.2022 у справі № 260/2805/20, від 11.08.2022 у справі № 460/8509/21, від 26.04.2023 у справі № 260/4347/20.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Таким чином, відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України на підставі відомостей, надісланих уповноваженим органом Литовської Республіки, контролюючий орган самостійно визначив суму грошових зобов`язань у зв`язку з тим, що результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження ТОВ «Омнія Трейд» податкових зобов`язань, вказаних у МД, наведеними у Додатку № 3 до Акта перевірки.

За результатами документальної виїзної перевірки було встановлено, що для товару імпортованого ТОВ «Омнія Трейд» за МД з наданням декларації-інвойсу, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 № GAZ 0410256, відповідно до інформації отриманої від уповноваженого органу країни-експортера, країна походження (Європейський союз) не підтверджено і товари не набули статусу преференційного походження. Таким чином, походження товарів за декларацією-інвойсом, складеного уповноваженим (схваленим) експортером від 20.09.2022 № GAZ 0410256 не підтверджено, відповідно, нарахування спеціального мита у розмірі 3% було обов`язковим.

Дослідивши та вивчивши документи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, слід дійти висновку, що директором ТОВ «Омнія Трейд» ОСОБА_1 були вчиненні дії спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митного органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно зі ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так Верховний Суд у своїй постанові від 22 травня 2018 року у справі № 359/1615/16-а, вказав, що диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 27 477, 41 гривень.

Оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставини справи в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, а тому остання підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 458, 464, 467, 485, 527, 529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 27 477, 41 грн. (двадцять сім тисяч чотириста сімдесят сім грн. 41 коп.), що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н. М. Ларіонова