Справа№464/6041/25
пр.№ 3/464/2029/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, учасника бойових дій, ветерана, одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН невідомий,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 21.15 год. за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався до останньої нецензурними словами, застосовував фізичну силу (душив), не спричинивши тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 21.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 , а саме словесно ображав їх, погрожував фізичною розправою та штовхав, не спричинивши тілесних ушкоджень, в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 21.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 , а саме словесно ображав їх, погрожував фізичною розправою та штовхав, не спричинивши тілесних ушкоджень, в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 21.15 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3 , а саме словесно ображав їх, погрожував фізичною розправою та штовхав, не спричинивши тілесних ушкоджень, в присутності малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи підданим протягом року адміністративним стягненням за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, 18 серпня 2025 року о 21.18 год. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , а саме ображав останню та застосовував фізичну силу, не спричинивши тілесних ушкоджень, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи підданим протягом року адміністративним стягненням за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, 19 серпня 2025 року о 22.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , а саме погрожував останній, стукав у вхідні двері квартири, шарпав ручку дверей, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_7 налякалась, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 20 серпня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав терміновий заборонний припис АА № 473507, який винесений відносно нього та яким заборонено йому з`являтись за вказаною адресою та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою терміном на 10 діб.

Оскільки до суду надійшло сім справ про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП об`єдную справи №464/6044/25, №464/6046/25, №464/6047/25, №464/6049/25, №464/6050/25, №464/6041/25 та №464/6043/25 в одне провадження та присвоюю №464/6041/25.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КпАП України й зміст ст.63 Конституції України.

В судовому засіданні 30.10.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні домашнього насильства заперечив, вважає, що його дружина ОСОБА_2 та неповнолітня дочка ОСОБА_3 зводять на нього наклеп. Вказав, що дружина з ним не проживає, поведінка доньки є нестерпна і обурлива. Щодо порушення ним термінового заборонного припису, то пояснив, що про винесення припису він проінформований, такий не оскаржував. Натомість, він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іншого житла у нього немає, вважає безпідставним винесення працівником поліції такого обмеження як заборона проживати протягом 10 днів з потерпілою і не вбачає порушень винесеного відносно нього припису. Наполягає, що все викладене у протоколах не відповідає дійсності, є штучно створеною ситуацією, яку його дочка за сприяння дружини створили.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції для захисту суверенітету та територіальної цілісності України. Вказала, що психіка її чоловіка зазнала серйозних навантажень і, імовірно, це призвело до посттравматичного стресового розладу. Натомість, її чоловік не бажає звертатись за допомогою до спеціалістів, тоді як став агресивним до неї, доньки, вживає алкогольні напої, які тільки погіршують його поведінку по відношенню до неї і дітей. Вказала, що в сім`ї існують напружені відносини, постійно виникають сварки, конфлікти, бійки, в тому числі і з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 щодо поведінки останньої, котрі закінчуються викликами працівників поліції. Так, 18.08.2025 між ним та дочкою виник черговий конфлікт, в ході якого чоловік забрав мобільний телефон у дочки та штовхнув її до стіни. Під час конфлікту ОСОБА_1 також застосовував фізичну силу і до неї, а саме душив. Після цього, дочка вибігла з квартири та викликала працівників поліції. Заперечила твердження чоловіка про те, що вона не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона проживає у квартирі без реєстрації і займається вихованням та утриманням дітей. Наполягає, що умов термінового заборонного припису її чоловік не дотримався, хоча й мав можливість перебувати встановлений йому строк 10 діб як в кімнаті з усіма вигодами, що розташована на першому поверсі будинку, так за місцем проживання його батьків.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу на наступного висновку.

Скоєння правопорушень при викладених вище обставинах підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 139426, ВАД № 128916, ВАД № 128915, ВАД № 128917, ВАД № 139427 від 18.08.2025, ВАД № 139429, ВАД № 139428 від 20.08.2025; копіями заяви потерпілої та її письмовими поясненнями; копіями форми оцінки ризиків; копією термінового заборонного припису; карткою обліку адмінправопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні рапорти поліцейських УПП у Львівській області ДПП, з яких вбачається, що при складанні протоколів серії ВАД № 128916, ВАД № 139426, ВАД № 128915, ВАД № 128917 від 18.08.2025 ними зроблено механічну помилку в частині статті 173-2 КУпАП, просять вважати правильну частину 3 статті 173-2 КУпАП.

Проте, суд не погоджується з викладеним у рапорті виходячи з наступного.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, зокрема, з огляду на розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП України, адже у протоколах ВАД № 128916, ВАД № 139426, ВАД № 128915, ВАД № 128917 від 18.08.2025 не встановлено наявності в діях особи кваліфікуючої ознаки як повторно протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Доводи ОСОБА_1 стосовно його невинуватості у вчиненні домашнього насильства відносно дружини, неповнолітньої дочки та вчинення домашнього насильства в присутності малолітніх дітей не заслуговують на увагу суду та розцінюються судом як ухилення від відповідальності за вчинене, натомість суд приймає до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_2 , вважає, їх правдивими та такими, що відображають дійсні обставини вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушень.

Отже, оцінюючи всі обставини справи, по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, що підтверджують вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини адміністративних правопорушень, дані про особу правопорушника, вважаю за можливе обрати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно із ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Окрім цього, згідно з ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Так відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, а також особу кривдника ОСОБА_1 , зокрема те, що останній схильний до вчинення домашнього насильства, з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми домашнього насильства, необхідно застосувати спеціальний захід щодо протидії домашньому насильству та направити ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Оскільки на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 23, 36, 39-1, 40-1, 173-2, 173-8, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за єдиними унікальними номерами справ: № №464/6044/25, №464/6046/25, №464/6047/25, №464/6049/25, №464/6050/25, №464/6041/25 та №464/6043/25 присвоївши справі єдиний унікальний номер 464/6041/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, УБД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_1 ), до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, що за адресою: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК Львів/Львівська тг/21081100; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача UA0013933; код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р UA0026001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.Ю.Горбань