Справа №: 465/3410/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М. з участю секретаря судового засідання Беднара А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Астаповича О.В., представника потерпілого Кавецького О.Я. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

встановив:

ОСОБА_1 17.04.2025 о 09:20 у м. Львів, вулиця Городоцька-Кульпарківська, керуючи автомобілем Хонда н.з. НОМЕР_1 під час проїзду перехрестя в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, не був уважний, не стежив за дорожною обстановкою та не надав дорогу водію, який рухався з іншого боку на авто Лексус НОМЕР_2 , допустивши із ним зіткнення, під керуванням ОСОБА_2 , який по інерції від удару заїхав у дорожню огорожу. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 16.9. та п.2.3.б.ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав. Пояснив, що рухався по своїй смузі руху, пересвідчився в безпеці руху, їхав з малою швидкістю, приблизно 20 км/год. Із висновком автотехнічної експертизи не згідний.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що у м. Львові він їхав по навігатору, а тому в останні момент, під`їжджаючи до перехрестя, побачив, що, згідно правил дорожнього руху він може їхати лише прямо. Намагався перелаштуватись, але його автомобілі не пропустили, а тому змушений був стати між двома смугами, яка повертає лише на право і лівою прямо. Появилось світло зеленого кольору на світлофорі і він почав їхати прямо.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_3 підтримав наданий висновок від 01.08.2025 №2700-Е. Зазначив, що водій автомобіля Хонда мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП, його дії перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП. В той час, як водій автомобіля Лексус не мав технічної можливості уникнути скоєння ДТП не залежно від ширини дороги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, допитавши експерта, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 302993 від 17.04.2025 року, схему місця дорожньо транспортної пригоди, пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2025, пояснення ОСОБА_2 від 17.04.2025, відеозапис з камери відео реєстратора автомобіля марки Хонда р.н. НОМЕР_1 , відеозапис з камери відео спостереження перехрестя вулиць Кульпарківська- Городоцька, фото світлини автомобілів, висновок експерта від 01.08.2025 №2700-Е, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 2.3. «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі - ПДР), передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 16.9 ПДР під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Аналізуючи вказані положення ПДР, суд приходить до висновку, що водій автомобіля Хонда н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 при здійсненні руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів повинен був зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

З оглянутих у судовому засіданні фотографій вбачається, що автомобілями отримано механічні ушкодження та розташування автомобілів відповідає схемі місця ДТП.

Суд враховує та бере до уваги висновок експерта від 01.08.2025 № 2700-Е та вважає його допустимим, та належним доказом наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки з такого вбачається, що водій автомобіля «Honda» ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватись вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 8.7.3 (підпункту «е»);10.1; 16.9 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, повинен дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Honda» ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 8.7.3 (підпункту «е»); 10.1; 16.9 ПДР України Дії водія автомобіля «Honda» ОСОБА_1 , не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпунктів «б» та «Д»); 8.7.3 (підпункту «е»); 10.1; 16.9 ПДР України та перебувають в причинному зв?язку з фактом даної ДТП.

У заданій судом дорожній ситуації водій автомобіля «Lexus» ОСОБА_2 повинен був, з технічної точки зору, керуватись вимогами п.п. 1.4: 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів ‹б» та «д») та 12.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був із моменту виникнення небезпеки - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З технічної точки зору водій автомобіля «Lexus» ОСОБА_2 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Honda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому не має підстав стверджувати, що дії водія автомобіля «Lexus» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 1.4; 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д») та 12.3 ПДР України та перебувають у причинно-наслідковому зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди .

3 наданих відеозаписів вбачається, що автомобіль «Honda» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 під час проїзду перехрестя в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, не надав дорогу водію автомобіля «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час розгляду справи захисник Астапович О.В. заявив клопотання про призначення у справі повторної судової автотехнічної експертизи.

З`ясувавши думку всіх учасників справи з приводу заявленого клопотання, дослідивши наявні у справі докази, суд не вбачає підстав для залучення експерта з огляду на таке.

На переконання суду, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення повторної експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

У даній справі, з урахуванням зібраних доказів, суд дійшов висновку, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим призначення повторної експертизи в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Жодних інших доказів ОСОБА_1 та його захисник в ході судового розгляду адміністративного матеріалу, які б підтверджували їх твердження щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано та судом не здобуто.

Наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП.

Доводи адвоката про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовуються вищенаведеними доказами.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП суд оцінює критично як спосіб захисту і намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вказане правопорушення не є триваючим і такий протокол складений у межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений 17.04.2025, надійшов до суду 24.04.2025.

Розгляд справи неодноразово призначався судом до розгляду та відкладався з підстав надходження клопотань про відкладення розгляду справи представниками сторін.

04.06.2025 судом задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Астаповича О.В. та призначено судову автотехнічну експертизу.

До суду 13.08.2025 надійшов висновок експерта від 01.08.2025 та повернуто матеріали справи.

Таким чином, з часу складання протоколу про адміністративне правопорушення та надходження справи до суду після проведення експертизи сплив строк накладення адміністративного стягнення за вказане адміністративне правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчено на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника Астаповича Олександра Вікторовича про проведення повторної судової автотехнічної експертизи за обставинами ДТП відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строку притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук