ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 204-1 ч.1 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч. 1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, 27.06.2025 р. о 20.20 год. ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 5 м до лінії державного кордону України в адміністративних межах Мамалигівської ОТГ, Дністровського району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетину державного кордону з України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями порушив ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати таке рішення та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП. Також просив поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Щодо попуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови вказував, що 09.10.2025 ним було подано на електронну адресу Новоселицького районного суду апеляційну скаргу. Однак працівниками цього суду було допущено недбалість, оскільки не було надіслано до суду апеляційної інстанції три останні аркуші апеляційної скарги з вимогами. У зв`язку із цим, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті провадження. Оскільки вперше апеляційну скаргу ним було подано у визначений законом строк, однак через обставини, що були допущені працівником Новоселицького районного суду, вважає, що строк на оскарження постанови районного суду пропущений ним з поважних причин.

ЄУНСС 720/2230/25 НП 33/822/556/25 головуючий у 1 інстанції Павлінчук С.С.

На обґрунтування апеляційних вимог вказував, що було допущено грубе порушення його права на захист, оскільки у зв`язку з його станом здоров`я він не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні та клопотав про перенесення розгляду справи. Однак суд розглянув справу без його участі.

Зазначав, що 27.06.2025 йому було нанесено співробітниками прикордонної служби тілесні ушкодження середньої тяжкості. Під цим впливом та тиском він вимушений був надавати пояснення, які йому були продиктовані.

За фактом нанесення йому тілесних ушкоджень було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.

На думку апелянта рапорт прикордонника ОСОБА_2 не може бути визнаний доказом, оскільки викладені в ньому обставини не підтверджуються жодними доказами, фото, висновками експерта. А тому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження його вини.

Апелянт посилався також на норми КУпАП, Конституції України, статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, постанови ВС, рішення ЄСПЛ, які, на його думку, свідчать про незаконність оскаржуваної постанови та є підставою для її скасування.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про перенесення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не подавав.

Перевіривши матеріали провадження та наведені апелянтом аргументи, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 вперше подав до Новоселицького районного суду 09.10.2025, шляхом надсилання її на електронну пошту суду. При підготовці та надсиланні матеріалів справи до суду апеляційної інстанції працівником суду помилково не було долучено всіх аркушів апеляційної скарги з додатками. У зв`язку із цим апеляційну скаргу було повернуто ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 , при поданні апеляційної скарги були виконані вимоги, передбачені КУпАП, однак з незалежних від нього причин, йому було повернуто апеляційну скаргу, вважаю, що строк на оскарження судового рішення він пропустив з поважних причин і цей строк йому необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вищевказані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 районним судом були дотриманні.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №004632Е від 27 червня 2025 року вбачається, що 27.06.2025 р. о 20.20 год. ОСОБА_1 був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на території Мамалигівської ОТГ, Дністровського району, Чернівецької області, в межах прикордонної смуги по напрямку н.п. Подвірне (Україна) н.п. Крива (РМ) на відстані 5 м до лінії державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ст. 204-1 ч.1 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 27 червня 2025 року, ОСОБА_1 було затримано в цей день о 20 год. 20 хв. в межах прикордонної смуги по напрямку н.п. Подвірне (Україна) н.п. Крива (РМ) на відстані 5 м до лінії державного кордону України (а.с.1)

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 27 червня 2025 року вбачається, що під час затримання ОСОБА_1 в останнього виявлено, зокрема, паспорт громадянина для виїзду за кордон (а.с.3-4).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 визнав, що він намагався незаконно перетнути державний кордон (а.с.5).

З рапорту начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_3 вачається, що 27.06.2025 о 20.20 год. було виявлено та затримано громадянина ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Молдова та вчинив злісну непокору прикордонному наряду (використовував газовий балончик) (а.с.6).

Жодного доказу, який би ставив під сумнів перебування ОСОБА_1 27.06.2025 о 20.20 год. в прикордонній смузі на відстані 5 м від державного кордону та правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, останнім не надано.

Вищенаведені докази, які є належними і допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про нанесення йому тілесних ушкоджень, під час спроби незаконного перетину державного кордону та вчиненні ним злісної непокори прикордонному наряду і застосування щодо них газового балончика, то вказані обставини можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні, як зазначає апелянт, в кримінальному провадженні.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції порушив його право на захист, розглянувши матеріали справи щодо нього без його участі, то вказані доводи не є підставою для скасування рішення суду. Крім того, судом апеляційної інстанції поновлено строк на оскарження судового рішення, надано можливість ОСОБА_1 знайомитися з матеріалами справи, бути присутнім в судовому засіданні та надавати свої пояснення.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.204-1 ч.1 КУпАП.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя