Справа № 127/4913/25
Провадження № 3/127/1045/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.02.2025 о 12 год. 40 хв. по вул. 600-річчя 17 в м. Вінниці, керував транспортним засобом марки "AUDI А6", номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, в медичному закладі КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР». Висновок № 0078 від 08.02.2025 результат позитивний, алкотест 6820 2,24%, 6820 2,09%. Тобто, водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 08.02.2025 відпочивав та випивав. Після того, його товариш ОСОБА_2 на його автомобілі марки "AUDI А6", номерний знак НОМЕР_2 привіз на вул. 600-річчя 17 в м. Вінниці та пішов, а він залишився в машині, оскільки заснув. Намірів їхати за кермом в нього не було. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та запропонували проїхати в медзаклад для проходження освідування. Він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та взагалі в той день не керував транспортним засобом, а їхав в автомобілі як пасажир, а за кермом автомобіля перебував його товариш. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник Хоменчук А.О. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушенння не визнає, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, а за кермом транспортного засобу перебувала інша особа. Заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення зазначивши, що працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також порушені вимоги Постанови КМУ про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також наголосив, що ні з матеріалів справи, ні з долучених відеозаписів з нагрудної бодікамери, взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Таким чином, працівники поліції без будь-яких правових підстав склали протокол на ОСОБА_1 . Вважає, що ці та інші порушення слугують підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем. В той день він забрав ОСОБА_1 на його прохання з кафе і мав відвезти на його автомобілі додому, але оскільки в нього була зустріч в торгівельному центрі, він припаркував автомобіль, залишив ОСОБА_1 в автомобілі, а сам пішов на зустріч. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що поліцейські його повезли на огляд. За кермом автомобіля перебував він, а не ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення осіб, оглянувши відеозаписи, суд дійшов таких висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом встановлено, що 08.02.2025 відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, в медичному закладі КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» ВОР». Висновок № 0078 від 08.02.2025 результат позитивний, алкотест 6820 2,24%, 6820 2,09%.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів події, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції підходять до зупиненого транспортного засобу, який стоїть з порушенням ДТП, та чоловік, який перебуває на місці водія, спить. Після того, як працівники поліції розбудили водія та попросили пред`явити документи, водій ОСОБА_1 довго шукає документи та починає їхати покидаючи місце зупинки. Після чого, працівники поліції зупинивши автомобіль, блокують його рух поліцейським автомобілем. На запитання поліцейських відповідає, що він сьогодні вживав алкогольні напої і знає, що не можна сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння та він поступив не правильно, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 не заперечує, що керував транспортним засобом та просить поліцейських виключити камери. ОСОБА_1 не заперечує, що саме він керував транспортним засобом. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовляється. Також водію запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження освідування, на що ОСОБА_1 погоджується.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241714 від 08.02.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства "Центр терапії залежностей "Соціотерапія" Вінницької обласної ради" № 0078 від 08.02.2025, результат позитивний, алкотест 6820 2,24%, 6820 2,09%., відеофіксацією на портативні відеореєстратори та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що під час складання протоколу працівниками поліції дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався і був складений в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до нього.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

За ч. 1 ст. 266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Матеріалами справи встановлено, що працівник поліції, маючи підозру того, що водій перебуває у стані сп`яніння, мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо недоведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , адже на відеозаписі з портативної камери поліцейського № 472970, чітко вбачається, як о 12:40-12:41 год. працівники поліції підходять до транспортного засобу, та чоловік, який перебуває на місці водія спить. Після того, як працівники поліції розбудили водія та попросили пред`явити документи, водій ОСОБА_1 довго шукає документи та о 12:44-12:45 год. починає їхати, покидаючи місце зупинки. Після чого, працівники поліції зупинивши автомобіль, блокують його рух поліцейським автомобілем.

Незначна різниця в часі (3-4 хв.) між часом зазначеним в протоколі та часом фактичного керування ОСОБА_1 транспортним засобом, сама по собі не спростовує правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), оскільки докази можуть бути надані іншими засобами, а суд враховує всі обставини справи у їх сукупності.

При цьому, відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП. Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості та заперечення факту керування транспортним засобом, так як дані пояснення спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом.

Окрім того, порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/2785.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 Розділ ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 15 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Пунктом 22 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою технічного засобу «Алкотест-6820». В результаті дослідження визначено: 2,09 проміле та 2,24 проміле. Висновок: алкогольне сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», в результаті дослідження визначено: 2,09 проміле та 2,24 проміле. Висновок: алкогольне сп`яніння.

На підставі досліджених доказів, встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», пройшов огляд і за результатами такого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 про те, що за кермом автомобіля перебував він, а не ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються іншими дослідженими судом доказами.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає, а тому клопотання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Хоменчука А.О. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП задоволенню не підлягає.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за доцільне, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя