ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025

Справа № 497/2581/25

Провадження № 3/497/822/25

12.11.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

при секретарі Божевої І.Д.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Болграді адміністративний матеріал, який надійшов з відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Новосільське Ренійського району Одеської області, громадянина України, інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора безпілотних авіаційних комплексів відділення ПР та ПБПС ВПС НОМЕР_1 ПРИКЗ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , службове посвідчення НОМЕР_2 видане 24.02.2024 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №374606 від 22.09.2025 року, ОСОБА_1 07.09.2025 року з 04:00 години до 12:00 години він під час несення служби в прикордонному наряді "Прикордонний патруль" порушив вимоги абзаців 1,8 та 13 п.10 глави 4 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19 жовтня 2015 року №1261 (зі змінами), що виразилось у тому, що допущено порушення державного кордону з України в Республіку Молдова двома особами в районі прикордонного знаку 0754/14, тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах правового режиму воєнного стану.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено начальником відділу прикордонної служби капітаном ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він дійсно в цей період часу виконував обов`язки з охорони державного кордону в наряді "Прикордонний патруль" в районі п/зн №0754/11-№0754/14. Приблизно о 05:15 годині від молодшого прикордонного наряду солдата ОСОБА_3 надійшла доповідь про те, що він у тепловізійний пристрій спостерігає щось схоже на силует двох осіб, що рухаються вздовж лісосмуги в напрямку п/зн №0754/14. Він одразу взяв тепловізор та розпочав спостереження в тому напрямку, на який йому вказав молодший прикордонного наряду, але під час ведення спостереження він нічого не виявив. Згідно "Картки-Наказ" вони складом прикордонного наряду знаходились в районі п/зн №0754/11. Ним було прийнято рішення висунутись в напрямку прикордонного знаку №0754/14, задля з`ясування що саме молодший наряду виявив під час спостереження. Біжучи він попутно вів спостереження в напрямку п/зн №0754/14, проглядаючи лісосмугу, але він нічого не виявив. Наблизившись ближче, під час спостереження в тепловізійний пристрій в межах розташування контрольно-слідчого смуги в районі п/зн №0754/14 він виявив 2 осіб, що рухались в бік Державного кордону. Приблизна відстань до них складала 300 м. Він їм вигукнув "Стій, прикордонний наряд" особи на його вимогу не відреагували. Після чого вони одразу із молодшим прикордонного наряду побігли наздоганяти цих осіб. Попутно біжучи він здійснив доповідь помічнику старшого зміни прикордонних нарядів МТНС " ІНФОРМАЦІЯ_4 " лейтенанту ОСОБА_4 про те, що трапилось. Наближаючись до місця де вперше ним було виявлено цих осіб, він оглянув контрольно-слідову смугу в районі п/нз №9754/14 та виявив дві доріжки слідів, що ведуть з України в Республіку Молдова. Молодшому п/н він визначив здійснити прикуття в межах п/нз №0754/14 з метою не допустити порушення Державного кордону. Після чого він одразу вирушив до протитранспортного рову в районі п/нз №0754/14, спустився в нього, та виліз на бруствер, для того щоб ретельно продивитися прилеглу територію з метою знайти осіб що втікали. Оглянувши прилеглу територію осіб він не виявив. Потягом 10 хвилин зі сторони Республіки Молдова під`їхав наряд прикордонної поліції, під час розмови з ними він їм сказав, що в напрямку п/нз №0754/14 рухались дві невідомі особи, які мабудь мали намір незаконно перетнути Державний кордон України. Відразу вони також нікого не виявили, але знайшли 2 доріжки слідів, що ведуть через поле. Про розвиток ситуації він доповідав керівництву. Лише 07.09.2025 року приблизно о 10:10 годині він від помічника старшого зміни прикордонних нарядів МТНС "Кубей" ОСОБА_5 дізнався, що 07.09.2025 року о 09:40 годині ПП РМ було затримано 2-х громадянин України, які незаконно перетнули Державний кордон. Також пояснив, що паркан з колючого дроту типа "Єгоза", який розташований вздовж лінії державного кордону та позаду якого вони здійснюють патрулювання, доволі сильно перешкоджає спостереженню, розгледіти через нього щось за допомогою тепловізійного пристрою стає важко. Він вважає, що здійснив усі дії, що залежали він нього та відповідають інструкції, він постійно доповідав керівництву про хід спостереження та прийняти ним рішення, тому вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується недбале ставлення до військової служби, в яких діях чи бездіяльності це виразилось не зазначено, але вказано, що у зв`язку з порушенням ним Інструкції дві особи перетнули державний кордон в районі прикордонного знаку 0754/14. Більш детального викладення обставин правопорушення в протоколі не зазначено. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив абз.1,8 та 13 п.10 глави 5 розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ" затвердженої наказом МВС №1261.

Відповідно до абц.1,8 та 13 п.10 гл.5 Розділу ІІ Інструкції Прикордонний патруль (далі - патруль) - прикордонний наряд у складі двох та більше прикордонників, який призначений для патрулювання (огляду) певної ділянки (району), пошуку порушників (ознак порушень) законодавства, контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму та реалізації даних обстановки, а також для перевірки несення служби інших прикордонних нарядів (абз.1); оглядати берегову смугу, перевіряти порядок обліку та утримання на причалах плавзасобів, їх плавання в територіальному морі, водах прикордонних річок, озер, інших водойм, вести спостереження за водною поверхнею (абз.8); здійснювати пошук та вживати заходів щодо затримання правопорушників законодавства з прикордонних питань, документування та збереження ознак правопорушення (абз.13).

Диспозицією ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, визначеного ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа.

Згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

В матеріалах справи відсутні належні докази того, що посада - інспектора прикордонної служби 2 категорії-оператор безпілотних авіаційних комплексів відділення ПР та ПБПС ВПС, пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, чи ОСОБА_1 виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. Навпаки з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він належним чином виконував свої посадові обов`язки, здійснював спостереження за допомогою тепловізорів, здійснив переслідування та перевірку отриманої від молодшого наряду інформації, діяв відповідно до інструкції та постійно доповідав керівництву про стан ситуації, що склалася в проміжок часу з 05:15 годині по 09:40 годині 07.09.2025 року. Це також підтверджується письмовими поясненнями посадових осіб прикордонної служби, наданих під час службового розслідування та доданих до матеріалів цієї справи.

З об`єктивної сторони, дане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків ( у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Надані суду докази, матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення, оскільки ними підтверджується лише факт несення служби з охорони державного кордону в складі наряду - "Прикордонний патруль".

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі "Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є лише сумніви щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 , відтак згідно статті 62 Конституції України суд такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-15 ч.2, 221, 247, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца