Справа № 450/3358/25 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 33/811/1407/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Прудиуса О.О.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26.07.2025 року о 21 год. 58 хв. в м. Львів, дорога «Київ-Чоп» 539 км + 390 м, водій, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN BEETLE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правоворушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 26.07.2025 року о 21 год. 58 хв. в м. Львів, дорога «Київ-Чоп» 539 км + 390 м, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган поліції. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а)ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На постанову судді потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимально можливий строк, передбачений санкціями ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вона є особою, якій завдано моральну та матеріальну шкоду як потерпілій в ДТП.

Вказує, що суддя проігнорувала подані її представником клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що вона не мала можливості прибути у судове засідання, а також з причин того, що висновок про вартість завданої внаслідок ДТП шкоди нею на той день ще не було отримано, та розглянула справу без її участі.

Стверджує, що ОСОБА_1 своїми діями спричинив ДТП, яка в момент її вчинення була небезпечною для її життя і життя її неповнолітнього сина, який перебував в автомобілі зі сторони зіткнення транспортних засобів. Вказує, що після зіткнення її автомобіль відкинуло вліво, що призвело до того, що зустрічний вантажний автомобіль (автопоїзд) зачепив її автомобіль, пошкодивши дзеркало заднього виду автомобіля, а відтак до трагедії не хватало кілька сантиметрів по траєкторії зіткнення.

Вказує, що після ДТП водій ОСОБА_1 перед нею не вибачився, оглянув пошкодження, сказав, що їх можна заполірувати ганчіркою та покинув місце події.

Вважає, що вищевказаними діями ОСОБА_1 їй було завдано моральної шкоди, пов`язаної із пережитим стресом, хвилювання з приводу того, як повів себе інший учасник ДТП, про можливі наслідки ДТП, яку вона разом з матеріальними збитками оцінює в 25000 грн.

Заслухавши пояснення представника адвоката Прудиуса О.О., потерпілої ОСОБА_2 щодо мотивів поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який заперечив апеляційний скаргу, просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється, а тому відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, доводи скарги про накладення на ОСОБА_1 надмірно м`якого виду адміністративного стягнення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрфу у розмірі 3 400 грн суддя у повній мірі врахував особу правопорушника, який вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вибачився перед потерпілою, пояснив, що у жодній мірі не хотів завдати їй шкоди. Пояснив, що після ДТП він підходив до поліцейських, проте останні, зважаючи на незначні пошкодження на автомобілях, сказали розібратися самими. Він оглянув автомобіль потерпілої та йому здалося, що значних пошкоджень не було, достатньо лише заполірувати потертості. Оскільки у нього в машині перебували малолітні діти, та він поспішав, він дійсно поїхав з місця події.

Окрім цього апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні двох малолітніх дітей 10 та 12 років, працює водієм та така робота є його єдиним джерелом доходу, а позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у скрутне матеріальне становище та залишить без засобів до існування.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, визнання ним своєї винуватості, особу правопорушника, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний термін (як про це просить апелянт) є надто суворим, таке не відповідає вчиненому адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА