Справа № 291/1208/25
Провадження №3/291/698/25
ПОСТАНОВА

іменем України

06 листопада 2025 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючої головним спеціалістом-бухгалтером Служби у справах дітей Ружинської селищної ради,

за ч. 5 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ружинського районного суду Житомирської області з Управління Служби безпеки України в Житомирській області надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення від 06.10.2025 №16/12-23 вказано, що ОСОБА_1 здійснила безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в автоматизованих (інформаційних) системах служби у справах дітей Ружинської селищної ради в електронній формі шляхом надсилання інформації, вимога щодо захисту якої передбачена вимогами Законів України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних» та постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року №373, якою затверджені «Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах» за допомогою електронної поштової скриньки «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка розміщена на незахищеному поштовому сервісі «Gmail.com», використання якого, відповідно до ПКМУ від 21.10.2015 № 851 «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету» заборонено у службовому листуванні органам виконавчої влади та іншим державним органам.

Так, 06.10.2025 в службовому кабінеті № 31 відділу служби захисту дітей Ружинської селищної ради за адресою АДРЕСА_2 , з використанням службової ПЕОМ (інв. №), підключеної до глобальної мережі передачі даних Інтернет, яка використовується в повсякденній роботі, проведено огляд (акт огляду від 06.10.2025 № 20/1414 н/т) електронної скриньки «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка є електронною поштою головного сеціаліста-бухгалтера служби захисту дітей ОСОБА_1 та використовується останньою під час виконання функціональних обов`язків.

В ході огляду вмісту кореспонденції електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в папці «надіслані» виявлено, що:

лист надісланий 30.09.2025 до адресату «ІНФОРМАЦІЯ_3» із заголовком листа «Надіслано з Vіbеr ІНФОРМАЦІЯ_4» та вкладеннями у вигляді фото. Оглядом встановлено, що вищезазначені вкладення є інформацією службового характеру у сфері захисту особистої інформації та містять зображення з особистою інформацією осіб, які перебувають на обліку служби у справах дітей Брусилівської селищної ради.

лист надісланий 08.09.2025 до адресату « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із заголовком листа «(без теми)» та вкладеннями у вигляді фото. Оглядом встановлено, що вищезазначені вкладення є інформацією службового характеру та містять персональні дані.

лист надісланий 18.07.2025 до адресату «ІНФОРМАЦІЯ_3» із заголовком листа «(без теми)» та вкладеннями у вигляді фото. Оглядом встановлено, ще вищезазначені вкладення є інформацією службового характеру та містять персональні дані.

лист надісланий 23.06.2025 до адресату « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із заголовком листа «(без теми)» та вкладеннями у вигляді чотирьох фото. Оглядом встановлено, що вищезазначені вкладення є інформацією службового характеру та містять персональні дані.

Таким чином, вміст виявлених електронних листів, відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», ст. 6, 10, 14, 24 Закону України «Про захист персональних даних», ст. ст. 11, 20, 21, Закону України «Про інформацію», ст. 4 "Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року №373, є конфіденційною інформацією з обмеженим доступом, захист щодо якої визначено законом, яка може пересилатися каналами електронного поштового зв`язку тільки з використанням комплексної системи захисту інформації.

Проведеними заходами щодо встановлення обставин незаконного розповсюдження зазначених відомостей, ОСОБА_1 підтвердила, що в ході виконання службових обов`язків, внаслідок необережності та через недосконале знання нормативно-правової бази вона свідомо здійснила їх надсилання з незахищеної електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », використання якої, відповідно до ПКМУ від 21.10.2015 № 851 «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету», заборонено для надсилання інформації з обмеженим доступом.

Зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні та у письмових поясненнях від 05.11.2025 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, просила провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Вказала, що вона не здійснила будь-яких порушень незаконного розповсюдження інформації, яка зберігалась в інформаційних системах в електронній формі, нею здійснено дії на виконання своїх функціональних обов`язків та передавала інформацію, пов`язану з роботою.

Заслухавши пояснення присутнього учасника справи, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов таких висновків

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, ч.5 ст.212-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Отже, законодавством встановлено, умови та обставини, що дають підстави притягнути до відповідальності, які складаються із: 1) безоплатне незаконне розповсюдження інформації, 2) дана інформація зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Відповідно до статі 1 Закону України « Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» визначено, що інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері доступу до інформації, що зберігається,обробляється, передається в інформаційних (автоматизованих) системах.

Об`єктивна сторона ст. 212-6 КУпАП виражається у здійсненні незаконного доступу до інформації, яка зберігається, чи обробляється чи передасться в інформаційних (автоматизованих) системах, зокрема, системах, призначених для зберігання та обробки з обмеженим доступом, а також здійсненні незаконного копіювання, безоплатного незаконного розповсюдження чи збуту такої інформації.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини тільки у формі прямого умислу.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 , які вона в суді не підтвердила в частині визнання нею своєї вини у здійсненні службового листування та незаконного розповсюдження інформації через незахищену поштову скриньку.

Відтак, суд не приймає до уваги письмові пояснення надані ОСОБА_1 під час складення протоколу, оскільки остання була безпосередньо допитана в судовому засіданні, заперечивши обставини викладені у протоколі.

При цьому слід зазначити, що приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи, з якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи, що також узгоджується із правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеної у постанові від 19 листопада 2019 року (справа № 750/5745/15-к), згідно з якою суд бере до уваги, що відповідно до пункту 16 статті 7 КПК безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального судочинства, а стаття 23 КПК визначає, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Також Кодекс передбачає, що суд може прийняти, як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише увипадках, передбачених цим Кодексом. А перше речення частини 4 статті 95 КПК передбачає, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Таким чином, у Кодексі кілька разів висловлено вимогу усного допиту в судовому засіданні.

Окремо також необхідно зазначити , що нормами КУпАП не врегульовано порядок оцінки дослідження доказів, зокрема показань, а перелічені критерії, за якими суд має оцінювати докази - це належність, достовірність та допустимість. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Крім вищевказаного, суд також вважає за необхідне зазначити правову позицію Касаційного адміністративного суду Верховного Суду України, що викладена у постанові від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а, де вказано, що сам факт визнання особою вини у порушенні адміністративного законодавства не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку доведення вини особи.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при прийнятті ОСОБА_1 на роботу в Службу у справах дітей Ружинської селищної ради її не ознайомлювали з переліком відомостей, що становлять службову таємницю. Варто зауважити, що електронна скринька «ІНФОРМАЦІЯ_3» створена для службового використання усіма працівниками.

Також, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення суб`єкт владних повноважень посилається на постанову КМУ №851 «Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету» від 21.10.2015, норми якої якби були порушенні останньою.

Разом з тим, поза увагою залишились ті обставини, що постанова Кабінету Міністрів України №851 від 21.10.2015 "Деякі питання використання доменних імен державними органами в українському сегменті Інтернету" носить для органу місцевого самоврядування рекомендаційний необов`язковий характер, тобто дана постанова не є нормативно-правовим актом, за порушення якого особа може притягатися до адміністративної відповідальності.

Окрім того, службовою особою на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено копії документів, зроблених із електронної поштової скриньки, акт огляду від 06.10.2025, носій інформації у вигляді диску DVD-R, посадову інструкцію головного спеціаліста-бухгалтера служби у справах дітей Ружинської селищної ради. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що перебуваючи на посаді спеціаліста-бухгалтера служби у справах дітей Ружинської селищної ради, ОСОБА_1 була ознайомлена про заборону використання незахищених поштових сервісів.

Досліджені судом докази не дають можливості дійти відповідних висновків про винуватість ОСОБА_1 , оскільки акт огляду службової електронної поштової скриньки Служби у справах дітей Великоберизовицької селищної ради є лише констатацією факту проведеного огляду і виявлених в його результаті відомостей.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-6 КУпАП суду надано не було та, як наслідок, не було доведено наявності в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити, за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суду Житомирської області.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук