Провадження № 3/752/7206/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173-2 ч. 1, 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.07.2025 року о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка - ОСОБА_2 , а саме - ображала ненормативною лексикою, принижувала, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, що виразилось у погіршенні настрою, пригніченні, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 633294 від 21.08.2025 року, ОСОБА_1 23.07.2025 року о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , принижувала та погрожувала фізичною розправою чоловіку у пристуності дитини - ОСОБА_3 , спричинивши своїми діями шкоду психологічному здоров`ю, що о виразилось у погіршенні настрою, пригніченні, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину не визнала та показа суду про те, що у нічний час доби між нею та чоловіком виникла сварка в ході якої вони сварились один на одного. Зазначила, що він бив її ногами, а вона у свою чергу погрожувала йому ножицями, захищаючись. Також зазначила, що син не був очевидцем вказаної сварки, оскільки він спав.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце його проведення у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме - протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 633293 від 21.08.2025 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, копією заяви ОСОБА_2 , а також поясненнями самої ОСОБА_1 , які не спростовують обставин, викладених у протоколі, а навпаки їх стверджують.

Доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі серії ВАД №633293 від 21.08.2025 року, у розпорядження суду не надано.

На підставі викладеного, врахувавши дані особу ОСОБА_1 , надходжу до висновку про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення нею домашнього насильства та застосування відносно неї адміністративного стягнення у виді штрафу, вважаючи таке стягнення буде необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане адміністративне правопорушення, суд не вбачає підстав для направлення останньої на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Що стосується обставин, викладених у протоколі серії ВАД № 633294 від 21.08.2025 року, то вони також свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли, оскільки до протоколу не долучено доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка у присутності малолітньої дитини.

Таким чином, враховуючи надані ОСОБА_1 пояснення, в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, оскільки суд не наділений повноваженнями вносити зміни до протоколу чи редагувати виклад суті правопорушення, і так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.С.Первушина