Справа № 405/5891/25
провадження № 3/405/1673/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Плохотніченко Л.І. за участю прокурора Гонтара А.Д., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , уродженки м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи, у т. ч. станом на 00 год. 00 хв. 14.06.2024 суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «г» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону (командир відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у період часу з 00 год 00 хв 14.06.2024 до 00 год 00 хв 14.07.2024 в порушення вимог частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 08.06.2025 о 23 год 01 хв, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172 - 6 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинене при наступних обставинах:

14.06.2024 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 168, сержанта ОСОБА_1 , командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.05.2024 № 18 РС у відставку, з 14.06.2024 року виключено зі списків особового складу відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.

Таким чином, ОСОБА_1 , станом на 00 год 00 хв 14.06.2024 був суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 45 Закону та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачено такі декларацій: щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено. Види декларацій та порядок їх подання законодавством та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Як правило, така декларація подається після визначення особи переможцем конкурсу.

Отже у суб`єкта декларування ОСОБА_1 , 14.06.2024 виник обов`язок подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 00 год 00 х. 14.06.2024 до 00 год 00 хв 14.07.2024.

Разом з тим, відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларація особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 08.06.2025 о 23 год 01 хв, тобто після кінцевої дати подачі такої декларації - несвоєчасно (https://public.nazk.gov.ua/documents/bdad1cf1-77e5-4130-a90d-381ea088e8cf).

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Презумпція знання законодавства означає, що кожен вважається таким, що знає закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Відповідно до положень ст. 172-6 КУпАП за порушення вимог фінансового контролю, у т.ч., що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Беручи до уваги зазначене, судом відзначається, що відповідно до положень зазначених законодавчих та підзаконних актів в сукупності, а також встановлених обставин, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, вчасно (до 00 год. 00 хв. 14.07.2024) не подав, без поважних причин, декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що є порушенням вимог частини 2 статті 45 Закону, натомість подав вказану декларацію 08.06.2025 о 23 год 01 хв несвоєчасно, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є місце проживання ОСОБА_1 , оскільки останній припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата та час несвоєчасного подання декларації, тобто 08.06.2025 о 23 год 01 хв.

Повідомленням Верховного Суду від 09.04.2021 вих. № 1089/0/2-21 інформовано Національне агентство з питань запобігання корупції, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних обставин.

Листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.04.2021 за № 47-09/27771/21, Департамент стратегічних розслідувань НПУ інформовано, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних обставин.

У судовому засіданні прокурор надав пояснення, відповідно до яких підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, йому роз`яснені права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надав суду пояснення, згідно з якими вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнав.

Вислухавши пояснення прокурора та особи, відносно якої складений даний протокол ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Рішенням від 04.04.2017 № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», НАЗК визначило, що поважною причиною несвоєчасного подання декларацій є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію.

Законом та Порядком № 449/21 передбачено види декларацій: щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування: щороку протягом строку здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (продовжується діяльність)). Декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду (абз. 13 пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 449/21). Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Якщо в особи упродовж звітного періоду були підстави для подання декларації при звільненні декілька разів, кожна з них має бути подана за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

Якщо суб`єкт декларування звільняється або іншим чином припиняє діяльність до закінчення щорічної кампанії декларування (тобто до 31 березня включно), то йому рекомендується: подати спочатку декларацію щорічну (продовжується діяльність) за попередній рік; після цього подати декларацію при звільненні за період з 01 січня поточного року до дати, яка є днем припинення діяльності включно (тобто за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями). Оскільки строк подання декларації при звільненні становить 30 календарних днів, то з огляду на зазначене вище щорічну декларацію (продовжується діяльність) за рік, що передує року звільнення, слід подати в межах строку, відведеного на подання декларації при звільненні якщо такий термін настає раніше визначеного Законом загального терміну подання щорічних декларацій, але в будь-як будь-якому разі не пізніше визначеного Законом терміну подання щорічної декларації.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно з ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях є склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 ч. 1 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією 447/25 від 19.09.2025 року, копіями додатку послідовності дій користувача ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , письмовими поясненнями, іншими матеріалами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь вини порушника, її особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу та згідно вимог ст. 40 -1 КпАП України з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 172-7, ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605, 60 грн., на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Леонід Іванович Плохотніченко