Справа № 446/852/25 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У. І.
Провадження № 33/811/1443/25 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черниш Ірини Ігорівни на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року,

встановив:

постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до ст.36 КУпАП призначено йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 адміністративний штраф в розмірі 17000.00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) (стягувач Держава) на розрахунковий рахунок UA0013001, отримувач ГУК Львів/Львівська область, Код отримувача:, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:21081300. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн.60 коп) на розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за , Банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до постанови, 08.04.2025 о 20:15:00 год., по вул. Шевченка, 45, місто Кам`янка-Бузька, Львівського району, Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме:поведінка яка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису боді камеру та чим порушив п. 2.5. ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 05.05.2025 о 15:50:00 год., по вул.Володимира Великого, 52 в с. Сапіжанка, Львівського району, Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме: завужені зінниці очей, які не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису боді камеру та чим порушив п. 2.5. ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою представник ОСОБА_1 адвокат Черниш І.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а судом не в повній мірі досліджено докази вини вчинення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину.

Наголошує, що у вступній частині постанови вказано, що 08 квітня 2025 року водій відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі, але далі зазначено, що він прибув у медичний заклад (вул. Кульпарківська, 35) і там складено висновок №000689, де вказано «недостатня кількість сечі».

Зазначає, що неналежне проведення огляду лікарем не може трактуватися як відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. А такі суперечності мали б оцінюватися судом на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що подія, яка мала місце о 20 год. 15 хв. 08 квітня 2025 року не знаходить свого підтвердження. Зокрема на відеозаписі видно, що поліцейський підходить до ОСОБА_1 о 19 год. 13 хв., який у цей момент транспортним засобом не керував. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Натомість поліцейський без жодних причин чи вказівки на ознаки різко запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Заявляє, що процедуру медичного огляду у медичному закладі також було порушено. Спочатку ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат негативний, згодом йому запропонували здати біологічний матеріал - сечу для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відтак вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 суперечить фактичним обставинам справи і є неправомірною. А формулювання у акті огляду « недостатня кількість сечі» не може свідчити про відмову від проходження огляду. При чому інший вид біологічного матеріалу відібрати у ОСОБА_1 не намагалися.

Щодо події 05 травня 2025 року, то апелянт наголошує, що патрульний повідомив ОСОБА_1 порядок проходження огляду у спосіб, що не передбачений законом; відмовив водію у праві рухатися власним транспортним засобом, яким він на момент зупинки не керував; фактично обмежив право водія скористатися правничою допомогою, не надавши жодного обґрунтування.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Черниш І.І. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Адвокат Черниш І.І. подала клопотання про розгляд справи у їх відсутність та повністю задоволити вимоги апеляційної скарги.

Згідно із положенням ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 294744 від 08.04.2025; ЕПР1 № 321188 від 05.05.2025; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.05.2025; рапортах працівника поліції від 10.04.2025, 05.05.20258; висновку щодо результатів медичного огляду №000689 від 08.04.2025; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Передбачених законом підстав для визнання огляду недійсним апеляційний суд не встановив і таких підстав не наведено апелянтом.

Щодо апеляційних тверджень, про неповноту дослідження судом першої інстанції доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд вважає такі безпідставними.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водія за як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із оглянутого апеляційним судом відеозаписом події, зокрема щодо епізоду, який мав місце 05 травня 2025 року, встановлено, що працівники патрульної поліції зупинили ОСОБА_3 та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, повідомивши при цьому ознаки наркотичного сп`яніння, такі як: звужені зіниці та поведінка, що не відповідає обстановці.

На таку пропозицію ОСОБА_3 у категоричній формі спочатку неодноразово налогошував, що поїде до медичного закладу або своєю машиною або скористається послугами таксі, на що йому було повідомлено, що він не вправі їхати своєю машиною, оскільки відсторонений від керування. Надалі на місце події прибула мати ОСОБА_3 , яка повідомила, що її син нікуди не поїде і, що вона «найде управу на працівників поліції». Згодом, у ході словесної перепалки із працівниками патрульної поліції, ОСОБА_3 у категоричній формі наголосив, що «я з вами нікуди не поїду» (18:13 час на відеозаписі). Відтак, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_3 у частині відмови, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння доводиться матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги в були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черниш Ірини Ігорівни залишити без задоволення.

Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ