ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1685/25

провадження № 3/0285/1028/25

05 листопада 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О. при секретарі Клечковській М. М., з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

захисника Кобриної Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

який зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 ,

військовослужбовця,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 27.03.2025, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення на транспорті за наступних обставин.

Так, 11.03.2025 в 23:44 год в м Звягель Житомирської області по вул Військової Доблесті, 24 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину, пояснив, що у день, час та місці, зазначені у протоколі, не керував транспортним засобом ГАЗ 2410, а був пасажиром разом зі своїми знайомими. Окрім того, транспортний засіб був припаркований поблизу магазину, а сам він відійшов в туалет, коли повернувся, його покликали поліцейські, автомобіль яких знаходився в 100 метрах від їх автомобіля. Спершу вони перевірили його особу, потім трохи поспілкувавшись, вони розійшлись. Ні протоколів, ні постанов при ньому не складалось, пояснення не відбирались, огляд чи його пропозиція на стан сп`яніння поліцейськими не пропонувались. Про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу дізнався через пошту, якою вона надійшла. А в подальшому і про складений протокол за ст.130 КУпАП.

Його захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивувала тим, що поліцейським була порушена процедура оформлення адміністративних матеріалів та не надано жодного доказу на підтвердження винуватості її підзахисного.

Судом викликались свідки, про яких зазначала сторона захисту, втім зі слів ОСОБА_1 у зв`язку із перебуванням одного в зоні бойових дій, а іншого в лікарні, вони до суду не прибули.

Заслухувавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268998 від 11.03.2025, було додано:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду, відповідно до яких огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 11.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

постанову поліцейського серії ЕНА №4249881 від 11.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в темну пору доби, будучи позбавленим права керування);

відео з портативного відеореєстратора поліцейського.

При цьому жоден із зазначених процесуальних документів не був підписаний ОСОБА_1 , у всіх поліцейським зазначено про його відмову від підписів, дачі пояснень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані, алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти російської федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський виявив у ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Наявність таких ознак у ОСОБА_1 його представник категорично заперечила і пояснила, що огляд поліцейським не проводився, жодних процесуальних документів при ньому не складалось і, відповідно, копії не вручались.

Окрім того, Звягельським міськрайонним судом 23.05.2025 було розглянуто справу №285/1843/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Житомирській області про визнання постанови протиправною та її скасування. Рішенням суду задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4249881 від 11.03.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Підставами для задоволення позову ОСОБА_1 стала відсутність доказів, у розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували порушення позивачем ПДР, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в постанові день та час не доведений.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що фіксація відбувалась в темну пору доби. На відео відсутнє будь-яке зображення, окрім повністю чорного екрану, при цьому воно розпочинається з того, що поліцейський вголос роз`яснює права та запитує, чи отримуватиме копію протоколу, на що відповіді немає. Жодної особи, в тому числі ОСОБА_1 , або транспортного засобу, на відео не зафіксовано. Розмова фактично відбулась поліцейським одноособово, він сам задавав запитання і сам на них відповідав.

Жодного огляду поліцейськими на наявність ознак алкогольного сп`яніння не проводилося, а поведінка останнього свідчить на користь аргументів захисника про упереджене ставлення до ОСОБА_1 . Присутність самого ОСОБА_1 під час складення протоколу не доведена.

Такі дії працівників поліції судом розцінюються, як бажання притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав.

Більш того, саме відео триває 1 хвилину 04 секунди, у зв`язку з чим судом витребовувався з поліції повний відеоматеріал, який був зафіксований 11.03.2025 в 23:44 год в м Звягель Житомирської області по вул Військової Доблесті, 24, однак суду було надано аналогічний тому, що знаходився у матеріалах справи.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Резюмуючи викладене, суд приходить висновку, що надані докази не узгоджуються із суттю викладеного у протоколі правопорушення, який сам по собі є підставою для подальшого провадження у справі і не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Зазначене становитиме порушення вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин, викладених в протоколі.

Враховуючи викладене та беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин