П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Київській області полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 467960 від 29.09.2025, 29.09.2025 о 00 год. 07 хв. в м.Біла Церква вул.Шолом Алейхема, 35 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «skybike ry80qt-16» д.н.з. НОМЕР_1 мм перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджують висновком лікаря №40, чим порушив п.2.9а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Притягуваний до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не визнав. Зазначив що алкогольних напоїв не вживає, з результатом огляду не згоден, показник 0,3‰ може бути наслідком прийому лікарських препаратів, призначених у зв`язку із захворюванням серця, що підтверджується висновком спеціаліста. Почувався добре, стан сп`яніння був відсутній. Просив при прийнятті рішення врахувати обставини стану його здоров`я та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та додані до протоколу докази суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи, 29 вересня 2025 року о 00 год. 32 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Під час огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу на місці зупинки зафіксовано 0,34 алкоголю, що підтверджується тестом (а.с.3).

Після цього водія ОСОБА_1 направлено до медичного закладу для проведення медичного огляду лікарем-наркологом, який встановив наявність 0,3‰ алкоголю.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зазначено, що огляд проводився двічі спочатку на місці зупинки, а потім у медичному закладі.

Фактична відсутність таких відомостей порушує вимоги ст. 266 КУпАП та п. 8 розд. ІІ Інструкції МВС і МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, згідно з якими результати кожного огляду, умови його проведення та отримані показники мають бути повно й чітко відображені в протоколі.

Таким чином, матеріали справи оформлені з процесуальними порушеннями, що позбавляє суд можливості достеменно встановити порядок проведення огляду, дотримання прав особи та достовірність результатів.

З відеозапису, долученого до справи, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається: поведінка адекватна, мова чітка, координація не порушена, вимоги працівників поліції він виконує спокійно.

Крім того, поліцейські не надали водію ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу, що підриває достовірність результатів тестування.

Суд також враховує, що зафіксована кількість алкоголю (0,30,34‰) є мінімальною, не свідчить про стан сп`яніння та не створює загрози безпеці дорожнього руху.

ОСОБА_1 надано медичні документи про наявність захворювання серця та лікування лікарськими засобами, які можуть містити незначну кількість спирту.

Згідно з практикою Верховного Суду (Постанова від 14.03.2019 у справі №522/6836/17), у випадках, коли орган поліції порушує процедуру огляду, не забезпечує належного фіксування його результатів або не організовує медичний огляд у передбаченому законом порядку, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, результат огляду за допомогою технічного засобу та результат огляду в медичному закладі судом, не може бути сприйнятий як беззаперечний доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ указав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом".

Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7,9, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 280,283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО