Провадження № 3/522/5661/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ляшко О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Єрьоміної К.М.,

захисника Коваленко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

08.07.2025 року о 22:10 годині у м. Одеса, бул. Французький, буд. 13А водій ОСОБА_1 керував електросамокатом «Bolt» в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу Драгер 0291, тест 1247, результат позитивний - 0,34 ‰ проміле, з результатом згоден, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судові засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Водночас суд враховує, що у даній категорії справ участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а в даній справі участь ОСОБА_1 у судовому розгляді справи забезпечена участю його захисника Коваленко Т.В. За таких обставин, судовий розгляд проведено за відсутності притягуваного, але за участю його захисника. Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Коваленко Т.В. у судовому заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зауважив, що в матеріалах справи відсутні докази факту законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також, захисником Коваленко Т.В. зазначено, що долучене відео є недопустимим, оскільки порушує вимогу про безперервне відеофіксування. Захисником було зауважено про порушення зі сторони працівників поліції порядку проведення огляду, зазначивши, що ОСОБА_1 категорично висловив незгоду з внесеними результатами проведення огляду з використанням приладу газоаналізатором Alkotester Drager 7510 та поліцейськими не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Також, захисник вказувала, що не встановлено яким саме самокатом керував ОСОБА_1 , оскільки самокат з потужністю електродвигуна до 3 кВт не є транспортним засобом .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до того, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного сп`яніння, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці скоєння правопорушення або в умовах лікувального закладу, щодо вживання алкогольних напоїв та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженні судом докази, зокрема відомості, що наведені в протоколі серії ЕПР1 №385633 від 08.07.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а саме 0,34 ‰ проміле, відеозапис, долучений до матеріалів справи, свідчать про те, що в розумінні ст. 251 КУпАП, вони є належними, допустимими та в своїй сукупності і взаємозв`язку достатніми , що дають можливість суду прийняти рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Наявний у матеріалах справи відеозапис є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІІ, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показанням технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10. ПДР учасник дорожнього руху, це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Більш того, відповідно до публічного договору про надання послуг з прокату електросамоката, який розміщений на сайті компанії «Bolt», в розділі ДОДАТОК А Правила здійснення поїздки Електротранспорт, п. 2.1 (Г) встановлено, що при використанні, їзді або управлінні Електротранспортом Користувачі повинні: не їздити на Електротранспорті під впливом алкоголю, наркотиків, ліків або інших речовин, які можуть порушити Вашу здатність безпечно керувати Електротранспортом.

За викладеного, слід зробити висновок, що електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР, порушення якого ставиться у вину притягуваному, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно результатів тестування газоаналізатору Drager Alcotest ARMF 0291 від 08.07.2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, виявлено 0,34 ‰ проміле алкоголю.

Що стосується тверджень захисника щодо відсутності в матеріалах справи підтверджень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема електросамокатом, суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності та не беруться до уваги, оскільки спростовуються відеозаписом на якому зафіксовано, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд після того, як останній повідомив про вживання алкогольних напоїв. У відповідь ОСОБА_1 поцікавився підставами проведення огляду, на що працівник поліції пояснив, що він керував транспортним засобом самокатом. ОСОБА_1 цього факту не заперечив, однак зазначив, що самокат, на його думку, не є транспортним засобом, а прирівнюється до велосипеда. (файл ЕПР1 385633 ОСОБА_1 , ст. 130.mp4: 00:24:40 00:25:30).

Посилання сторони захисту щодо небезперервного відеозапису, то суд зазначає, що долучений відеозапис поділений на частини в силу надмірної тривалості такого відеозапису. Водночас такі частини відеозапису є логічними та послідовними і дають змогу повністю встановити всі обставини, які мають значення для даної справи.

Що стосується тверджень захисника Коваленко Т.В., що ОСОБА_1 був категорично не згоден з результатами огляду, та йому не запропоновано пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, суд зауважує наступне. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював чіткої та категоричної незгоди із результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні після проведення огляду, ні після ознайомлення з протоколом. Так, дійсно ОСОБА_1 відмовився підписувати результати огляду, однак не заявляв поліцейським, що відмовляється підписувати акт огляду з підстав незгоди з результатом та порядком проведення огляду.

Згідно п.п. 6,7 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я,

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 40-1, 130, 221, 251, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.П. Ляшко