Справа№938/1665/25
Провадження № 3/938/1152/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 у складі групи осіб 12.09.2025 року близько 16.00 годин вчинив спробу перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 444 прикордонного знаку на відстані 18 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання відповідно до ч.2 ст. 277 КУпАП призначено на 10.10.2025 року, надалі відкладено на 11.11.2025 року в зв`язку з неявкою особи, яка притягається до відповідальності.

04.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів. Постановою Верховинського районного суду від 10.11.2025 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 прийняв участь у судовому засіданні 11.11.2025 року в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, однак у зв`язку зтехнічною неможливістю провести таке засідання в режимі відеоконференції, оскільки не чув суд, заявив клопотання про задоволення раніше поданого клопотання про закриття провадження в цій справі на підставі п.10 ст.247 КУпАП або зменшити розмір штрафу або відстрочити його сплату строком до шести місяців, дозволивши здійснювати її оплати частинами.

Попередньо через електронний суд поступило вищевказане клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження в цій справі на підставі п.10 ст.247 КУпАП або зменшити розмір штрафу або відстрочити його сплату строком до шести місяців. Клопотання обгрунтовано тим, що він з 13.09.2025 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, його грошове забезпечення є обмеженим і нестабільним, сплата адміністративного стягнення у повному обсязі призведе до істотного погіршення матеріального стану його родини,

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.204-1 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№ 346686 від 12.09.2025 року та іншими матеріалами справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№346686 від 12.09.2025 року (а.с.1) вбачається, що 12.09.2025 року близько 16.00 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 444 прикордонного знаку на відстані 18 км. від лінії державного кордону на території Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району, виявлено ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 , за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою зі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Також, цей протокол про адміністративне правопорушення власноручно без будь-яких зауважень підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, доведена такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- поясненням ОСОБА_1 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346686 від 12.09.2025 року, в якому він вказав про намір спільно з ОСОБА_2 незаконно перетнути державний кордон з метою возз`єднання сім`ї;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№346682 від 12.09.2025 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, з якого вбачається, що 12.09.2025 року близько 16.00 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 444 прикордонного знаку на відстані 18 км. від лінії державного кордону на території Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району, виявлено ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП;

- поясненням ОСОБА_2 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346682 від 12.09.2025 року, в якому він вказав про намір спільно з ОСОБА_1 , незаконно перетнути державний кордон, з метою працевлаштування;

- диском із записом відеофіксації, на якому зафіксовані особи чоловічої статі, які представляються, як ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 тримають в руках праспорти громадян України для виїзду за кордон та повідомляють, що мали намір спільно незаконно перетнути державний кордон.

Крім того, в матеріалах справи наявні:

- копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- рапорт інспектора прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким він інформує заступника начальника про виявлення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 в межах Верховинського району, які зізналися про намір перетину кордону поза пунктами пропуску.

Суддя приймає до уваги, що вищевказані матеріали справи не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП, а рапорт інспектора відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є внутрішнім документом, яким він інформує керівництво про виявлення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 в межах прикордонного району.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Звертається увага, що ключовим у складі правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, є умисел особи, спрямований на спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а не відстань, на якій таку особу було виявлено працівниками Державної прикордонної служби від лінії державного кордону.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, першопочаткові викривальні пояснення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 , як усні так і письмові, про намір перетнути державний кордон, які надані ними в день їх виявлення, суддя приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки він мав намір у складі групи осіб перетнути державний кордон поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Водночас, підкреслюється, що суддею не встановлено будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 , незаконних методів, які би призвели до примусового підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи, у тому числі письмового та усного пояснення про визнання вини.

З матеріалів справи вбачається, що всі документи ОСОБА_1 , підписав без зауважень, не спростовував викладені у них обставини, не вказував на інші підстави, які зумовили його перебування у зазначеному в протоколі місці.

З приводу клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження в цій справі на підставі п.10 ст.247 КУпАП слід зазначити, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 (Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку) і 210-1 (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) цього Кодексу. Однак, щодо ОСОБА_1 розглядається справа за ст.204-1 КУпАП, а не за ст.ст.210,210-1 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, не підлягає до задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження в цій справі на підставі п.10 ст.247 КУпАП.

Санкція ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При таких обставинах, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

З приводу додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів даної справи, таких знарядь і засобів не виявлено.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зменшення розмір штрафу доцільно вказати, що покарання призначається в межах санкції статті КУпАП, за якою особа визнається винною, при цьому цим норамативно-правовим актом не передбачено підстав для зменшення розміру штрафу.

Суддя вважає, що також слід відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати штрафу строком до шести місяців, дозволивши здійснювати її оплату частинами, оскільки відповідно до положень ст. ст. 298,299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У ст.300-1 КУпАП закріплено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. І таким законом є Закон України «Про виконавче провадження», у ст. 33 якого передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена Законом України «Про виконавче провадження», але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 , слід стягнути судовій збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.204-1, 245, 251, 252, 255, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Наталія ЧЕКАН