Справа № 950/3004/25
Номер провадження 3/950/1597/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Сидоренка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 454268 від 15.09.2025 року ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 15.09.2025 року о 06:49 год., по вул. Тараса Шевченка, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER ARNA-6820, на місці зупинки, зі згоди водія, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидоренко В.В., наголосив, шо його підзахисний вину не визнав, та пояснив суду, що того дня ОСОБА_1 , 15.09.2025 року о 06:49 год., по вул. Тараса Шевченка, в м. Лебедин, Сумської області керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , де й був зупинений працівниками поліції, які навіть не вказали причину зупинки, та які правила дорожнього руху він порушив, права йому роз`яснені не були, а відразу стали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Зі звинуваченнями працівників поліції, ОСОБА_1 , не погодився, та заперечив вживання алкоголю взагалі, оскільки алкогольних напоїв чи інших які мають вміст алкоголю він не вживав. Свідки при проходженні вищезазначених процедур були відсутні взагалі, які б могли підтвердити чи спростувати вище зазначені події. Від керування ОСОБА_1 , транспортним засобом відсторонений не був. Відео доказ, який мається в матеріалах справи та був досліджений під час судового засідання, не дає підстав, для того, щоб визнати ОСОБА_1 , винним у даному адміністративному правопорушенні. Усі дії відбувалися за відсутності будь-яких свідків.

Вислухавши захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Сидоренка В.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Згідно ч. 6 ст. 266 КпАП України направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015р. №1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858) (надалі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 15 Розділу ІІІ цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п. 22 Розділу ІІІ цієї ж Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , та інші матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи про недоведеність висунутих звинувачень, а працівниками поліції не було доведено факт керування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння та не надано доказів які б могли підтвердити чи спростувати вину притягнутої до адміністративної відповідальності особи.

Разом з цим, в судовому засіданні захисник, особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидоренко В.В., надав ґрунтовні докази про відсутність складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд врахував те, що згідно інструкції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015р. №1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858), огляд ОСОБА_1 , був проведений не в повному обсязі, без відібрання біологічних матеріалів у закладі охорони здоров`я, що має як наслідок, його недійсність.

Крім того, як вбачається з відеозапису, він не може слугувати доказом вини ОСОБА_1 .

Свідки вчиненого правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 454268 від 15.09.2025 року відсутні та не залучалися, і які б могли підтвердити чи спростувати обставини. Від курування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсторонений не був.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО