Провадження № 3/522/8220/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді військового коменданту Комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, підполковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, у ході виконання завдань у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, УСБУ України в Одеській області, під час проведення, на підставі ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» (далі Закон), спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у Комендатурі військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, що підтверджується актом спеціальної експертизи від 15.10.2025 року, було виявлено, що ОСОБА_1 , призначений на посаду начальника Комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, якому надано допуск до державної таємниці за формою 2 та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Таємно», «Цілком таємно» за посадою, будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, не організувавши та не забезпечивши виконання в установі вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, у порушення вимог ч. 6 ст. 5 , ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 3, 35, 116, 749 Порядку-939, своїми діями (бездіяльністю), у періоду часу з січня 2024 року по жовтень 2025 року, проігнорував та не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, що створило передумови щодо витоку секретної інформації, а також виходу з-під контролю обігу матеріальних носіїв секретної інформації та передумови до їх втрат, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд враховує наявну в матеріалах справи заяву ОСОБА_1 про визнання вини та розгляд справи без участі. Крім того, від ОСОБА_1 на електронну пошту суду надійшла заява про долучення документів на підтвердження факту того, що він є діючим військовослужбовцем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, підтверджується обставинами, викладеними у протоколі № 63 про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 року; заявою ОСОБА_1 від 15.10.2025 року; копією функціональних обов`язків військового коменданта від 02.01.2024 року; копією витягу з наказу про надання доступу до державної таємниці ОСОБА_1 від 04.01.2024 року; копією витягу з наказу №340 від 27.12.2023 року; копією облікової картки ОСОБА_1 ; копією зобов`язання ОСОБА_1 від 21.09.2022 року; витягом із наказу №190 від 09.07.2025 року; поясненнями ОСОБА_1 від 11.10.2025 року; поясненнями ОСОБА_1 від 15.10.2025 року; актом огляду від 09.10.2025 року; актом огляду від 11.10.2025 року; витягом з наказу №102 від 27.12.2024 року щодо списку внутрішньо перевірочних комісій комендатури; складом експертної комісії з питань таємниць в комендатурі; витягом із наказу від 30.09.2025 року про здійснення квартальної перевірки; копією акту прийому передачі МНСІ від 06.09.2025 року; копією акту прийому передачі МНСІ від 25.09.2025 року; копією акту спеціальної експертизи від 15.10.2025 року; витягом з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939; а також іншими письмовими доказами, доданими до протоколу, які досліджені судом та які узгоджуються між собою у їх сукупності та безумовно підтверджують вину особи.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 212-2, 221, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді військового коменданту Комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, підполковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді військового коменданту Комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, підполковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звільнити від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ