Справа № 644/7580/25
Провадження № 3/644/1822/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2025 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Індустріального районного суду м. Харкова надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 (справа № 644/7580/25, провадження № 3/644/1822/25), та за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 644/7581/25, провадження № 3/644/1823/25).

З протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 424776 від 16.08.2025 вбачається, що водій ОСОБА_1 16.08.2025 о 10 годині 48 хвилини за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 320, керував автомобілем «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 424785 вбачається, що водій ОСОБА_1 16.08.2025 о 10 годині 48 хвилини за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 320, керував автомобілем «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився.

Постановою суду від 04.09.2025 вказані матеріали об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, підтвердив обставини, зафіксовані протоколами про адміністративні правопорушення, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки на даний час він проходить службу у Збройних силах України, позбавлення права керування транспортними засобами обмежить його можливості виконувати завдання по захисту України від збройної агресії російської федерації. Просив призначити йому стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП. Зазначив про те, що протоколи про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і про керування транспортним засобом не маючи такого права були складені за одних обставин, він і керував транспортним засобом і відмовився від проходження медичного огляду оскільки виконував завдання і повинен був виконати його вчасно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мали місце 16.08.2025 та полягали у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, та відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, доведеним повністю наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 424776 від 16.08.2025;

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 424785 від 16.08.2025;

-постановою інспектора СПД №1 (сел. Новгородка) ВП№2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Галицького В.М. ЕНА № 3932340 від 25.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-довідкою старшого інспектора УПП в Харківській області К. Бикової про повторність, з якої вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-рапортами інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області М. Губарєва від 16.08.2025;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.08.2025;

-довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області О. Кірічек, з якої вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

-відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, долучених до протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до п. 2.1«а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень та факт порушення ним 16.08.2025 вимог п. 2.1«а», п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення особою дії передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до санкції ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За приписами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 на теперішній час дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира взводу, тому у разі позбавлення його права керування транспортним засобом не буде мати можливості в майбутньому виконувати важливу місію у важкий для нашої країни час, де йде війна у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Крім того, дії вчинені ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, проходить військову службу в воєнний стан.

Згідно із довідкою інспектора з ВАП УПП в Харківській області ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку із чим суд вважає за можливе не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладені вище обставини, визнання ОСОБА_1 вини, особу правопорушника, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, особливі умови воєнного стану, посаду займану особою, що притягається до відповідальності, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, суд дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 застосовано бути не може, оскільки згідно довідки, що міститься в матеріалах справи, автомобіль «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на громадянина України ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.В. Маркосян