КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1202/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Косогової Л.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код судом не встановлено, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави у розмір 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 28.11.2024 року о 18.30 год. в м. Києві на просп. Берестейському, 22, керуючи транспортним засобом «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напряму руху та одночасного перестроювання праворуч не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та перестроювався ліворуч, внаслідок чого трапилось їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, внаслідок чого він здійснив зіткнення з автомобілями «Renault» д.н.з. НОМЕР_3 та «Smart Fortwo» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В діях водія ОСОБА_1 суд відмітив порушення п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Косогова Л.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що в порушення вимог ст. 251, ч. 1 ст. 268 КУпАП та п. 24 ПП ВСУ від 23.12.2005 №14, суд першої інстанції здійснив розгляд справи фактично в спрощеному вигляді, під час єдиного судового засідання, залишивши клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи без уваги (без розгляду), фактично проігнорувавши всі вимоги законодавства, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим грубо порушив вимоги чинного законодавства та фактично позбавив особу, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, права на належний захист.

Також захисник вказує, що ОСОБА_3 , який жодним документом не був визнаний в даній справі потерпілим, був повідомлений про розгляд справи про притягнення до відповідальності не його, а зовсім іншої особи, у той час як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судова повістка надіслана тільки 16.12.2024. Апелянт вказує, що відповідно до п. 9 Протоколу «Свідки чи потерпілі» не залучалися. При цьому п. 10 Протоколу визначені технічні засоби відеозапису «470774; 470887», які до матеріалів справи не додано.

Апелянт також зазначає, що схема ДТП не містить підпису особи, яка її склала, а саме інспектора взводу 2 роти 7 батальйону 1 Полк-1 УПП в м. Києві ДПП, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5, тобто фактично є недопустимим доказом, оскільки отримана з порушенням порядку, встановленого законом, у зв`язку з чим суд не повинен брати зазначений доказ до уваги.

Крім того, апелянт вказує, що під час опитування працівниками УПП у м. Києві учасників та свідків ДТП, що сталася 28.11.2024 стосовно обставин, за яких відбулось зіткнення ОСОБА_3 були надані пояснення, які взагалі не відповідають поясненням викладеним письмово та «начебто» під час судового засідання.

Також апелянт стверджує, що суддя дійшла висновку про винуватість ОСОБА_1 враховуючи, окрім іншого, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їхню локалізацію, проте схема ДТП не дає можливості визначити дійсний характер ДТП, зважаючи на що апелянт вважає, що в даному випадку потрібні спеціальні знання, які має виключно експерт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Косогової Л.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката Давиденка О.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, допитавши в судовому засіданні працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та заслухавши роз`яснення судового експерта КНДІСЕ ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, вказані вимоги закону суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в повному обсязі виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду в суді першої інстанції було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №184319 від 28.11.2024, схему дорожньо-транспортної пригоди, характер механічних пошкоджень транспортних засобів та їхню локалізацію, письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та пояснення ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, однак, я к встановлено під час апеляційного розгляду, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, суддя місцевого суду не в повній мірі з`ясував обставини справи та не дав належну оцінку всім доказам, як окремо кожному, так і в їх сукупності (враховуючи в тому числі і те, що відеозапис ДТП було надано лише під час апеляційного розгляду), внаслідок чого дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України та прийняв рішення про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з яким не може погодитись суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до положень п. 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 28.11.2024 року о 18.30 год. в м. Києві на просп. Берестейському, 22, керуючи транспортним засобом «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_1 , під час зміни напряму руху та одночасного перестроювання праворуч не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу автомобілю «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та перестроювався ліворуч, внаслідок чого трапилось їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, внаслідок чого він здійснив зіткнення з автомобілями «Renault» д.н.з. НОМЕР_3 та «Smart Fortwo» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до схеми місця ДТП, вона складена у масштабі, на ній відмічена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, відмічено сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка слідів (електроопора №76), нанесена вся слідова інформація, кінцеві позиції транспортних засобів та заміри, з прив`язкою до електроопори № 76, а також на зворотній стороні схеми місця ДТП наявний опис локалізації пошкоджень всіх транспортних засобів та координати місця зіткнення відносно сталих елементів, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулося в лівій частині смуги руху громадського транспорту, тобто в крайній правій смузі руху, зокрема, на відстані 3,65 м. від бордюру (при ширині цієї смуги руху 4,10 м.), та на відстані 1,60 м. від електроопори № 76.

Зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, що свідчить про те, що схема повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. А тому, сам факт не підписання схеми працівником поліції, на чому наголошує захисник в апеляційній скарзі, не спростовує правильності відображення в схемі вищенаведених відомостей.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих одразу після ДТП вбачається, що він рухався по проспекту Берестейському, йому стало погано. Він подивився у дзеркало заднього виду, транспортних засобів на великій відстані не було. Він почав маневр зміщення вправо та коли вже був на середині крайньої правої смуги, у дзеркало заднього виду помітив як «Nissan Sunny» на великій швидкості рухається у правій смузі руху, що він зрозумів по фарам в правому зовнішньому дзеркалі заднього виду. Він застосував екстренне гальмування, однак, в цей момент відбулось зіткнення автомобіля «Nissan Sunny» з його автомобілем, після чого автомобіль «Nissan Sunny» відкинуло і він зіткнувся з припаркованими на тротуарі автомобілями. В момент маневру його швидкість була 10 -15 км/год, а швидкість «Nissan Sunny» значно більша, як йому здалося, 60-70 км/год.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих на місці ДТП вбачається, що він рухався по пр. Берестейському, 22 увімкнувши лівий поворот і мав намір здійснити з`їзд до основної смуги руху у дозволеному для цього місці, адже, смуга не мала розмітки, яка давала б можливість її перетинання. Після чого відчув удар в ліву середню частину свого автомобіля від автомобіля Нісан Мурано, який мав намір здійснити з'їзд до смуги маршрутних транспортних засобів через суцільну лінію дорожньої розмітки. Після удару його атвомобіль змінив курс руху у бік тротуару, де зацепив автомобіль Рено.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_3 суду пояснив, що під час руху хотів перестроїтися в другу смугу руху, а в цей час водій автомобіля Насін Мурано під час зміни напрямку руху та одночасного перестроювання праворуч не переконався, що це буде безпечним, не надав йому дорогу, а тому саме дії водія Нісан Мурано призвели до дорожньо - тарнсопртної пригоди та її наслідків.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він орієнтовно о 18:25 год. - 18:35 год. 28.11.2024 року рухався з роботи додому, і зважаючи на те, що по пр. Берестейському була дорожня корка, він вирішив об`їхати її, та поїхав іншими вулицями. Безпосередньо перед виїздом на проспект Берестейський, він рухався по вул. Провіанській, з неї здійснював виїзд на проспект, потім повернувши праворуч на Берестейський проспект, продовжив рух по смузі громадського транспорту. Мав намір розігнатись до певної швидкості та перестроїтись зі смуги громадського транспорту в другу смугу руху. При цьому, з моменту виїзду з вул. Провіанської по пр.Берестейському він проїхав метрів 50 - 70 при цьому, рухався зі швидкістю орієнтовно 25- 30 км/год. Паралельно з ним в сусідній зліва смузі руху рухався автомобіль Нісан Мурано, який в недозволеному місці, а саме, при наявності суцільної лінії горизонтальної розмітки розпочав перестроювання в крайню праву смугу руху, з`їхав в смугу руху громадського траспорту, де рухався він ( ОСОБА_3 ) та допустив зіткнення з його автомобілем, від чого його авто здвинуло. Від зіткнення автомобілів у його автомобілі було відірвано ліве колесо, витікла гальмівна рідина і тому вже не було гальм, машина була некерована, що і стало підставою того, що його авто винесло на тротуар, де були припарковані автомобілі, і він допустив зіткнення з автомобілем Рено, а той в свою чергу, змістився та зіткнувся з іншим автомобілем. ОСОБА_3 не заперечував того факту, що зіткнення відбулось в смузі громадського транспорту, орієнтовно, на відстані 50 - 80 метрів від виїзду з вулиці Провіанської. ОСОБА_3 вказав, що не пам`ятає, чи був включений покажчик повороту у його автомобіля на момент ДТП, при цьому, наскільки він пам`ятає, у автомобіля Нісан Мурано не був включений покажчик правого повороту. Вказав, що якби він бачив, що «Ніссан Мурано» їде на його автомобіль, він би вжив заходів для уникнення зіткнення, а так він лише відчув удар і почав гальмувати, адже автомобіль Нісан його «посунув». У автомобіля «Ніссан Мурано» була швидкість така ж приблизно як у його автомобіля.

Вказав, що його автомобіль не новий і до цього вже був в ДТП і ланджерони у автомобіля були вже слабенькі, тому можливо якось це вплинуло на такі значні механічні ушкодження його автомобіля, однак на його думку такі пошкодження ніяким чином не підтверджують ту обставину, що він рухався зі значною швидкістю. ОСОБА_3 пояснив, що виїхавши з вулиці Провіанська, він не встиг розігнатися навіть до 50 км/год, яка є дозволеною швидкістю. По факту, за відрізок дороги 50 - 80 метрів його авто розігналося лише приблизно до 30 км/год. Він так зрозумів, що ОСОБА_1 хотів його обігнати і перестроїтись в правий ряд, проте, зробив це не в передбаченому для цього місці, адже, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки та не надав переваги в русі йому, що є причиною ДТП. Вважає, що можливо у ОСОБА_1 на 5-10 км швидкість була більша була, ніж у нього.

Допитаний під час апеляційного розгляду інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 , повідомив, що дійсно виїжджав на виклик з приводу даної дорожньо - транспортної пригоди, і складав схему місця ДТП. Пригадує, що учасниками ДТП були чотири автомобілі. Зі слів учасників ДТП їм стало відомо, що одному з водіїв, який рухався в другій смузі руху стало погано, тому він вирішив перестроїтись з другої смуги руху в праву смугу руху, а інший водій, який рухався на той час в правій смузі вирішив перестроїтися з правої смугу руху в другу смугу, внаслідок чого і відбулось ДТП. Ще два автомобілі були припарковані на тротуарі, і їх вже зацепив автомобіль Нісан після ДТП, і водії цих автомобілів на місці події в момент ДТП не були присутні. Працівник поліції пояснив, що схема складена схематично, всі заміри на схемі відображені з прив`язкою до електроопори № 76 по пр. Берестейському в м. Києві, в яку в подальшому після зіткнення було здійснено в`їзд автомобілем «Смарт». Ця електроопора є другою електроопорою після виїзду з вул. Провіанської. Працівник поліції вказав, що на момент складання схеми ДТП була повітряна тривога, було чути звуки шахедів, тому з метою забезпечення безпеки всім учасникам, вони якомога скоріше оформляли матеріали ДТП, тому можливо, він помилково не підписав схему, але наголосив на тому, що всі заміри відповідають дійсності, було встановлено, що місце зіткнення розташоване на першій смузі руху (смузі руху громадського транспорту) та наголосив на тому, що Електроопора№76, до якої робились всі заміри, знаходиться не відразу при виїзді з вказаної вулиці (там неподалік є інша електроопора), а знаходиться на відстані 60 -70 метрів від вул. Провіанської.

Допитаний під час апеляційного розгляду працівник поліції ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що на момент вчинення ДТП вони присутні не були. Коли він з напарником прибули на місце ДТП, вони оцінили ситуацію, відібрали пояснення в учасників ДТП та склали схему місця ДТП. І оскільки в місці ДТП не було камер «Безпечного міста», то вони не могли подивитись, що в дійсності відбулося, а тому, враховуючи виключно пояснення обох учасників, які посилались на те, що хотіли здійснити перестроювання з однієї смуги в іншу, і навпаки, тобто одночасне перестроювання, враховуючи вимоги п. 10.3 ПДР щодо одночасного перелаштування транспортних засобів, які рухаються в попутному напрямку, згідно яких водій транспортного засобу, що рухається в лівій смузі, повинен надати дорогу водію, що рухається в правій смузі, дійшли висновку, що у ДТП винен водій ОСОБА_1 .

Зі слів поліцейського, ОСОБА_3 за рахунок більшої швидкості ОСОБА_1 не встиг відреагувати на дорожню ситуацію та уникнути зіткнення.

Окрім того, під час апеляційного розгляду захисником Косоговою Л. в інтересах ОСОБА_1 надано для долучення до матеріалів справи відповідь на її адвокатський запит з Київського відділення №13 АТ «Сенс Банк» щодо наявного у товаристві відеозапису, що здійснено камерою зовнішнього спостереження по пр. Берестейському, 20 в м. Києві 28.11.2024 року в період часу з 17:50 год. до 18:40 год. та власне, сам відеозапис, який зберігається на флеш носії.

Дослідженим під час апеляційного розгляду відеозаписом спростовуються показання водія ОСОБА_3 , щодо обставин, які передували дорожньо - транспортній пригоді, зокрема, спростовується те, що він рухався по вул. Провіанській, адже, його рух з моменту появи на відезапису, зафіксовано в першій смузі руху, тобто в смузі руху громадського транспорту, а також спростовуються його пояснення щодо швидкості руху на момент ДТП.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції не вірно були встановлені обставини даної дорожньо - транспортної пригоди, які судом було покладено в основу постанови.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, в судовому засіданні заслухані роз`яснення судового експерта Київського науково дослідженого інституту судових експертиз ОСОБА_6 , яка щодо встановлення механізму дорожньо - транспортної пригоди вказала, що матеріалами справи, в тому числі відеозаписом підтверджується те, що автомобіль «Нісан Санні» рухається в смузі руху громадського транспорту. Попереду нього на достатній відстані в другій смузі, тобто лівіше від смуги громадського транспорту, рухається автомобіль «Ніссан Мурано». «Ніссан Мурано» починає перелаштування в смугу руху громадського транспорту, де його наздоганяє «Ніссан Санні» і відбувається зіткнення в смузі руху громадського транспорту, з подальшим контактуванням автомобіля «Ніссан Санні» з іншими припаркованими на тротуарі транспортними засобами. При цьому, вбачається, що зіткнення автомобілів «Ніссан Мурано» та «Ніссан Санні» відбулось передніми частинами.

Щодо відповідності з технічної точки зору дій кожного з водіїв у даній дорожній ситуації вимогам ПРД України, експерт вказала, що з наявного у справі відеозапису та наслідків ДТП у виді механічних пошкоджень, отриманих як транспортним засобом «Нісан Санні» та здійснених нею розрахунків, вона може констатувати перевищення водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 швидкості руху, тобто невідповідність його дій вимогам п. 12. 4 ПДР України.

Окрім того, експерт вказала, що відповідно до вимог п.12.3 ПДР водій «Нісан Санні» повинен був гальмувати у разі виникнення небезпеки, якою для нього був транспортний засіб «Нісан Мурано», тобто, необхідно визначити чи зміг би водій автомобіля «Нісан Санні» з моменту виникнення небезпеки застосувати екстренне гальмування для зниження швидкості руху чи зупинення транспортного засобу, щоб уникнути зіткнення. Відповідно, якщо по розрахунку буде отримано, що він або встигне знизити швидкість або встигне зупинитись, значить його дії не відповідали п. 12.3 ПДР. Експерт вказала, що з покадрового відтворення відеозапису вона розрахувала, що при допустимій швидкості руху, тобто при 50 км/год, у автомобіля «Нісан Санні» була б технічна можливість не лише знизити швидкість руху, а навіть зупинити свій транспортний засіб, оскільки при допустимій швидкості руху у водія автомобіля «Ніссан Санні» зупиночний час складає 3.15-3.20 с., а по факту у його розпорядженні було більше часу. Тому, при допустимій швидкості він міг застосувати всіх заходів, передбачених п. 12.3 ПДР, аж до повної зупинки транспортного засобу, і відповідно, в його діях вбачається невідповідність і даному пункту Правил дорожнього руху.

Що стосується регламентації з технічної точки зору дій водія «Нісан Мурано», то експерт зазначила, що будь - яких даних про наміри водіїв щодо взаємного перестроювання досліджений відеозапис не містить, зокрема, по напрямку руху автомобіля «Нісан Санні», його швидкості та відсутності ввімкненого покажчика лівого повороту не можна говорити про те, що він мав намір перестроїтися в другу смугу руху. А тому, з технічної точки зору, будь - яких даних стверджувати, що дії водія «Нісан Мурано» не відповідали вимогам п. 10.3 ПДР України щодо одночасного перестроювання, не має.

З приводу дотримання водієм «Нісан Мурано» вимог даного пункту ПДР щодо перестроювання в смугу руху громадського транспорту, в якій рухався автомобіль «Нісан Санні», то експерт зазначила, що якщо розглядати рух «Нісан Санні» при допустимій швидкості, то маневр перестроювання «Ніссан Мурано» в смугу руху «Нісан Санні» не вимагав би застосування екстренних заходів для зменшення швидкості.

Показання водія автомобіля «Ніссан Мурано» про те, що він не бачив будь - яких автомобілів у смузі руху громадського транспорту, на яку мав намір перелаштуватись, і тому почав перелаштовуватись, з технічної точки зору, на думку експерта, є технічно спроможними, оскільки, водій аналізує поток і процес зближення транспортних засобів з урахуванням вимог п. 1.4 ПДР, тобто він має право розраховувати на те, що інші учасники не порушують правила дорожнього руху, тобто аналізує наближення транспортних засобів з урахуванням 50 км/год. Він аналізує обстановку позаду і може передбачити те, що він не буде створювати небезпеки, тому що на цій ділянці ще нікого не має. За умови дотримання «Ніссан Санні» швидкісного режиму, в діях водія автомобіля «Ніссан Мурано» невідповідностей вимогам п. 10.3 ПДР, в частині надання дороги транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, не вбачається.

На запитання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Давиденка О.В. щодо відсутності на відеозаписі включеного в автомобілі «Нісан Мурано» покажчика правого повороту, експерт пояснила, що відповідно до вимог ПДР, ввімкнення сигналу повороту не надає переваги в русі транспортним засобам, які мають намір повернути чи здійснити маневр перестроювання, ці покажчики лише попереджають інших учасників про цей намір. В даному випадку, для тих розрахунків, які експерт провела в судовому засіданні, визначаючи можливість дотримання водієм «Нісан Санні» правил п. 12. 3 ПДР, вона брала момент виникнення небезпеки для водія вказаного транспортного засобу не з моменту включення покажчика правого поворота автомобілем «Нісан Мурано», а з більш вигідного для водія «Нісан Санні» моменту, зокрема, з моменту початку маневру перестроювання автомобіля «Ніссан Мурано». Якщо при цих же розрахунках взяти до уваги момент включення автомобілем «Нісан Мурано» покажчика правого повороту, то це не буде на користь водія «Нісан Сані», адже, буде свідчити про те, що вказаний водій мав більшу технічну можливість застосувати екстренне гальмування аж до зупинки транспортного засобу.

Підводячи підсумки, експерт вказала, що не дивлячись на те, чи був в автомобілі «Нісан Мурано» ввімкнений покажчик правого повороту, чи ні, якби водій автомобіля «Нісан Санні» рухався з допустимою швидкістю, то за ту відстань, що була між транспортними засобами на момент початку маневру перестроювання автомоіблем «Нісан Мурано», водій автомобіля «Нісан Санні» мав би технічну можливість вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки, і дорожньо - транспортної пригоди б не було.

Аналізуючи пояснення водія ОСОБА_1 , які повністю узгоджуються з поясненнями експерта КНДІСЕ, наданими під час апеляційного розгляду, вважаю їх належними та допустимими доказами по справі, та, оцінюючи їх в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №184319 від 28.11.2024 про порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, не відповідають фактичним обставинам цієї події та не доводяться наявними доказами у справі, оскільки, з наявних у справі доказів вбачається, що водій автомобіля «Нісан Мурано» ОСОБА_1 при намірі здійснити маневр перестроювання у праву смугу руху (смугу руху громадського транспорту) діяв з дотриманням вимог п. 10.3 ПДР та з урахуванням п. 1.4 ПДР про те, що водій має право розраховувати на те, що інші водії виконують вимоги правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів в їх сукупності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга адвоката Косогової Л.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Та обставина, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції проведено у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Косогової Л.О., не зважаючи на те, що захисник до суду першої інстанції подавала клопотання про відкладення розгляду справи та надання їй можливості ознайомитись з матеріалами справи, на думку апеляційного суду не є підставою для скасування постанови, оскільки всі права вказаних осіб були поновлені під час апеляційного розгляду, де захисник мала право заявляти клопотання, надавати докази та приймати участь у їх дослідженні, тощо.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Косогової Л.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал