Провадження № 3/686/7708/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Ярмольчука В.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 20 вересня 2025 року о 22 год. 43 хв., в м. Хмельницький по вул. Проскурівського Підпілля, 72, керував електричним транспортним засобом, а саме двоколісним електросамокатом «Ninebot G30 Max», потужністю до 3 кВт, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 , який своєчасно та належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення, не з`явився. Захисник адвокат Ярмольчук В.С. вказав, що ОСОБА_1 відомо про час та місце розгляду справи, при цьому останній не заперечує про розгляд справи без його участі.

Тому, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, захисник адвокат Ярмольчук В.С. в судовому засіданні провину ОСОБА_1 заперечив та зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівниками поліції було зупинено саме ОСОБА_1 і те, що самокатом керував саме він, а також вказав на відсутність правових підстав для зупинення транспортного засобу (електросамоката). Крім того, на відеозаписі з місця події не зафіксовано самої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а матеріали справи складалися за його відсутності. З огляду на викладене, просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення правил дорожнього руху повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксований факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735) огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, направлення на проходження огляду в медичному закладі згідно яких ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на місці зупинки та медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; даними відеозаписів, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження факту керування ОСОБА_1 електросамокатом, оскільки такий спростовується наявними у справі відеозаписами. При цьому, як вбачається з матеріалів відеозаписів, ОСОБА_1 на місці події підтвердив свою особу та не заперечував факту керування ним електросамокатом.

Також, суд критично ставиться до твердження захисника про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_2 було вказано на наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому вони пропонували останньому пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. Коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення доведена і його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавством розмежовані поняття «механічні транспортні засоби» та «транспортні засоби», і різниця між ними лише в наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Згідно пункту 1.10 ПДР механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Пункт 2.13 ПДР передбачає, що транспортні засоби належать, зокрема, до категорії А1 це мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з п. 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія», затвердженогопостановою КМУ від 08.05.1993 № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

Наведене свідчить про те, що такі транспортні засоби як скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт належать до категорії «А1», оскільки вони є механічними транспортними засобами у розумінні п. 1.10 ПДР. На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.

Таким чином, не може вважатися водієм в розумінні ПДР особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 ПДР, та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Тобто, якщо електроскутер має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія і реєстраційний документ, та відповідно керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електроскутером "Ninebot G30 Max", який згідно з інформацією, що доступна в мережі Інтернет, є транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт (протилежного матеріали справи не містять). Наявність посвідчення водія для керування таким транспортним засобом не вимагається і чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_1 , керуючи вищезазначеним електроскутером, у розумінні вищенаведених норм чинного законодавства водієм не являвся, а тому і адміністративне стягнення на нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід накласти не як на водія, а як на іншу особу у виді штрафу.

З урахуванням особи порушника, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.9«а» Правил дорожнього руху,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Реквізити для сплати штрафу в добровільному порядку: Призначення платежу: 21081300; Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37971775; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0022001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; в призначенні платежу зазначити серію і номер протоколу: ЕПР1 №460088.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати судового збору в добровільному порядку: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Пункт ставок судового збору: 5.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувач штрафу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП (м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2);

-стягувач судового збору Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5);

-боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя: