ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2789/25 Справа № 183/5167/25 Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Демиденка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Демиденка Вячеслава Анатолійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області області від 24 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області області від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 23 травня 2025 року о 14 годині 45 хвилин на ділянці 203 км а/д М-18 «Харків-Сімферополь» Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру (відеореєстратор) патрульного поліцейського, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування оскаржуваної постанови як незаконної та необґрунтованої.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутня відеофіксація вчинення поліцейським будь-яких дій спрямованих на виявлення та належну фіксацію у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які були нібито наявні на момент зупинки транспортного засобу. Наявні в матеріалах справи відеозаписи, в порушення вимог п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є неповними та фіксують лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції не залучалися свідки, що в свою чергу унеможливлює встановити наявність проведення поліцейським огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведені обставини, на думку захисника, підтверджують порушення працівниками поліції низки нормативно-правових актів, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та безпідставне складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Адвокат вказує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду ОСОБА_1 , а враховуючи відсутність в матеріалах справи відеофіксації виявлення ознак наркотичного сп`яніння, є підстави вважати, що на місця зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки, що є порушенням вимог ст. 266, 280 КУпАП та положень ряду інструкцій.

В протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу вказано наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та порушення координація рухів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції таку ознаку як «зіниці очей що не реагують на світло» не можливо приймати як ознаку наркотичного сп`яніння через відсутність такої в Інструкції виявлення ознак сп`яніння.

Всупереч вимог чинного законодавства України, працівник поліції не зафіксував виявлення вказаних ознак, шляхом здійснення відеозапису проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, як і не залучив свідків, які б своїми поясненнями змогли б підтвердити наявність/відсутність заявлених ознак сп`яніння. В той же час на наявному в матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 , який адекватно реагує на обстановку, чітко та повно відповідає на поставленні, працівником поліції, питання, що само собою нівелює нібито встановленні ознаки наркотичного сп`яніння як порушення мови та порушення координація рухів.

Наявні матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже останній не являється суб`єктом адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу ЕПР1 № 339476, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався та автомобіль не вилучався. Після завершення процедури оформлення, ОСОБА_1 продовжив рух на раніше керованому транспортному засобі, що підтверджує відсутність у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

На підставі наведеного захисник просить постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 скасувати, провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити за ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Демиденко В.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково захисник зауважував на тому, що долучений до справи відеозапис з камер патрульних поліцейських не є безперервним, на диску відсутній запис приблизно на 30 хвилин, а тому що відбувалося між поліцейськими та ОСОБА_1 зрозуміти неможливо. Припускає, що в цей час на ОСОБА_1 робився психологічний тиск з боку працівників поліції. Також вказує на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Сам ОСОБА_1 додатково пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вважав, що у нього відсутні будь-які ознаки такого сп`яніння. Працівники поліції його зупинили, коли він їхав з с.Черкаське в с.Зелене.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора поліції; направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я; відеозапис з бодікамер працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №339476 від 23.05.2025 складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 23 травня 2025 о 14 годині 45 хвилин на ділянці 203 км автодороги М-18 «Харків-Сімферополь» Самарівського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У графі свідки чи потерпілі» зазначено, що вони не залучались.

Подію зафіксовано на технічний засіб відеозапису:797188.

Вказано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що мається власноручний підпис водія у відповідній графі.

З рапорту поліцейського Самарівського РВП від 23.05.2025 убачається, що 23.05.2025 під час несення служби на блок-посту Піщанка Х-3 а/д Харків Сімферополь для перевірки документів був зупинений автомобіль Фолькваген д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти медичне обстеження для встановлення стану його сп`яніння, на що водій відмовився. Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 339476, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, 23.05.2025 водій ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції до закладу охорони здоров`я ДНД м. Дніпро для проходження медичного огляду у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови). Огляд водія не проводиться у зв`язку з його відмовою (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис під назвою export-s2zr8, який міститься на одному DVD-R диску, долученого до матеріалів справи.

Video ID: 35c90a17f9280d1dc95eda45c01d3ae9

Початок запису: 23.05.2025, 15:31:54

Кінець запису: 23.05.2025, 15:43:58

Записано: 47785 ( ОСОБА_2 )

ID реєстратора: 797188

На відеозапису видно, що працівник поліції та водій, як потім буде встановлено ОСОБА_1 перебувають у приміщенні блок- посту.

Працівник поліції:Як Ваше прізвище, ім`я та по батькові?

ОСОБА_1 : ОСОБА_1 .

Працівник поліції:Яким транспортним засобом Ви керували?

О 15:32:11 годин ОСОБА_1 :Фольксваген Гольф білого кольору.

Працівник поліції:Звідки Ви їхали?

ОСОБА_1 о 15:32:20 годині:З населеного пункту Черкаське в населений пункт Зелене

О 15:32:33 годині працівник поліції:У мене є підозра, що Ви можливо вживали психотропні або наркотичні речовини. Тому пропоную ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу для проведення огляду для встановлення стану Вашого сп`яніння, а саме до наркологічного диспансеру м. Дніпра. Ви будете їхати?

О 15:32:50 годині ОСОБА_1 :Відмовляюсь.

Працівник поліції:Ви відмовляєтесь від проходження огляду?

О 15:33:07 годині ОСОБА_1 :Не буду.

Працівник поліції:Посвідчення водія у Вас не має, Ви показали його в застосунку Дія, так?

ОСОБА_1 :Так.

Працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та запитав, чи останньому усе зрозуміло.

ОСОБА_1 :Так.

Далі працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 , що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння та запитав, чи все зрозуміло останньому.

ОСОБА_1 :Так.

О 15:35:04 годині відеозапису видно, що працівник поліції перейшов до складання адміністративних матеріалів, а після закінчення копію протоколу про адміністративне правопорушення було вручено водію ОСОБА_1 .

Дослідивши відео з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Будь-якого психологічного тиску з боку поліцейських в поведінці ОСОБА_1 , про що зазначив захисник у суді апеляційної інстанції, не вбачається.

Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Під час спілкування з поліцейськими водій ОСОБА_1 не тільки не оспорював факт керування ним транспортним засобом, а і підтвердив цей факт, зазначивши, що він керував транспортним засобом Фольксваген Гольф білого кольору, їхав з населеного пункту Черкаське в населений пункт Зелене (15:32:11, 15:32:20 годин), ці обставини були підтверджені самим ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду. При цьому після пропозиції поліцейського пройти медичний огляд у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , відмовившись від проходження огляду, жодним чином не оспорював та не заперечував факт зупинки його працівником поліції під час керування транспортним засобом.

Твердження захисника в апеляційній скарзі на те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є неповним, оскільки фіксує лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я є помилковим, оскільки дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 797188 зафіксовано підтвердження водієм ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом, його відмову від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, роз`яснення працівником поліції особі, яка притягається до адміністративної відповідальності процесуальних прав, а також складання адміністративних матеріалів.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а оспорює наявність доказів керування ним транспортним засобом, доказів фіксування ознак наркотичного сп`яніння та ставить під сумнів належність наданого працівниками поліції відеозапису з нагрудних камер.

Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).

Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. № 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло та порушення мови. Водію було неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 кожного разу відмовлявся. При цьому останньому були роз`яснені наслідки такої відмови водія складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Оспорювання захисником в апеляційній скарзі наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, як на підставу для закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки його було притягнуто за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння, у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того законодавство про адміністративне правопорушення не передбачає можливості оспорювання водієм встановлених уповноваженою особою ознак наркотичного сп`яніння, внаслідок чого заперечення апелянтом таких ознак у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі не ґрунтуються на вимогах закону.

Як було зазначено вище, вимогами п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції не було запрошено свідків, що унеможливлює встановити наявність проведення поліцейськими огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки у даному випадку працівниками поліції під час огляду водія ОСОБА_1 були застосовані спеціальні технічні засоби відеозапису (нагрудна камера працівника поліції № 797188), тому проводити огляд останнього у присутності свідків не було необхідності. Диск із відеозаписом події наявний в матеріалах справи.

Окрім того необґрунтованими на переконання апеляційного суду є і твердження апелянта, що у матеріалах справи відсутній акт медичного огляду водія на стан сп`яніння, оскільки такий огляд не проводився.

Доводи адвоката про те, що після завершення процедури оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 продовжив рух на транспортному засобі, оскільки у нього не було вилучено посвідчення водія - є безпідставними та не заслуговують на увагу. Відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівника поліції, посвідчення водія у ОСОБА_1 не було вилучене, оскільки він пред`явив його поліцейському через застосунок Дія. Посилання ж є апелянта, що ОСОБА_1 після оформлення щодо нього відповідних матеріалів сів за кермо автомобіля та продовжив рух, не підтверджені жодним належним доказом.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Демиденка В.А. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Демиденка Вячеслава Анатолійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО