провадження №3/947/3023/25
П О С Т А Н О В А

07 листопада 2025 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБ №461429 від 15.06.2025 року вбачається, що 15.06.2025 року о 19:00 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , який вже був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинив повторно, протягом року відносно матері, ОСОБА_2 , 1979 р.н., домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав образливими словами, принижував честь та гідність, штовхав і шарпав, дав ляпаса по голові, що не спричинило останній тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також в матеріалах справи містяться: 1) протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2025 року, та пояснення потерпілої, у яких ОСОБА_2 повідомила, що 15.06.2025 року о 19 годині 00 хвилин, її син, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав образливими словами, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, штовхав, шарпав, дав ляпаса по голові рукою, що не спричинило тілесних ушкоджень, але завдало шкоди психічному та фізичному здоров`ю; 2) пояснення від 15.06.2025 року ОСОБА_1 , у яких він пояснив, що 15.06.2025 року, між ним та матір`ю, ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому підґрунті, під час якого він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав словесно та дав ляпаса їй по голові, оскільки мати висловлювала претензії, що він ніде не працює; 3) форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; 4) копія термінового заборонного припису стосовно кривдника, на ім`я ОСОБА_1 від 15.06.2025 року; 5) копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; 6) копія постанови суду від 19.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, за номером телефону, наявним у матеріалах справи. На час розгляду справи заяв, клопотань або пояснень суду не надав, про причини неявки не повідомив.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, а відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за ч.3 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

Потерпіла ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася.

Частина 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Також, відповідно до п.17 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство вбачається, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з п.7 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які є батьками та дітьми.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши докази по справі, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 15.06.2025 року о 19:00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , який вже був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинив повторно, протягом року відносно матері, ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав образливими словами, принижував честь та гідність, штовхав і шарпав, дав ляпаса по голові, що не спричинило останній тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.

Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна