П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2025 серії ВАД №135281 вбачається, що 10.10.2025 приблизно о 20 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. О. Гончара, 3, таємно викрала з полиці магазину туш для вій Maybelline New York вартістю 256 грн. 33 коп. без ПДВ, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що крадіжки не вчиняла, а 10.10.2025 приблизно о 20 год. 10 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. О. Гончара, 3, після того як вибрала товар, поклала його до кошику, який поставила на столик біля каси для оплати, при цьому касир магазину дозволила їй викладати просканований товар з упаковок з метою помістити його до косметички. Після того, як касир повідомила ОСОБА_1 суму до сплати за товар, остання, вважаючи, що товар весь проскановано касиром, почала забирати товар з корзини, в ході чого висипався вміст коробки з фарбою для волосся, який вона зібрала та разом з усим вклала назад у коробку, куди поклала й туш для вій, з метою щоб товар займав менше місця у сумці. При цьому ОСОБА_1 наголошувала, що оскільки касир повідомила суму до сплати за товар, ОСОБА_1 вважала, що весь товар про скановано та враховано для оплати. Коли ОСОБА_1 забрала товар з корзини, касир повідомила, що ще не весь товар проскановано, після чого ОСОБА_1 віддала зазначений товар касиру, однак в метушні забула про те, що поклала туш до коробки з-під фарби. Після оплати товару виявилось, що касиром не було проскановано туш, у зв`язку з чим касир вибігла з магазину та зупинила ОСОБА_1 повідомивши, що вона не просканувала туш для вій. Після чого ОСОБА_1 повернулась до магазину та повідомила, що якщо товар не оплачено то вона готова проплатити, однак працівники магазину викликали поліцію. Також, ОСОБА_1 наголошувала, що на касі магазину дуже мало місця для викладання купленого товару, а також невелике місце де товар забирається після оплати, у зв`язку з чим могла виникнути плутанина.

Разом з тим ОСОБА_1 наголошувала, що поліцейські не брали до уваги її позицію та пояснення, а все трактували на користь складання протоколу за ст. 51 КУпАП.

На клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з метою дослідити чи дійсно касир повідомила ОСОБА_1 суму до сплати, лиш після цього ОСОБА_1 забрала товар і туш, вважаючи що все проскановано, судом було витребувано повне відео з магазину «Єва», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. О. Гончара, 3, та було викликано касира, яка проводила розрахунок ОСОБА_1 10.10.2025 (приблизно о 20.00 год.), для допиту в якості свідка.

Свідок в судове засідання не з`явилась.

На адресу суду на запит суду надійшов відеозапис з магазину «Єва».

При цьому в судове засідання викликались працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме поліцейські взводу 2 роти 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському району УПП у Київській області ДПП Поважнюк А.М. та ОСОБА_2 які були допитані судом 30.10.2025 та пояснили, що були викликані до магазину «Єва», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. О. Гончара, 3, у зв`язку з крадіжкою, та переглядаючи відеозапис встановили, що ОСОБА_1 таємно поклала туш до коробки з-під фарби з метою не розраховуватися за вказаний товар, таким чином вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Отже, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , враховуючи пояснення поліцейських, дослідивши відеозапис та матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У відповідності до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно із пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011. заява № 16347 02). «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 51 КУпАП адміністративного правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню», що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Type44HHn"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

При цьому суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, згідно з яким ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на час вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення становив 256,00 гривень.

За таких обставин дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані працівникам поліції за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Отже, за ч. 1 ст. 51 КУпАП відповідальність встановлена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З суб`єктивної сторони дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона немає ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає завдати таку шкоду.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками є корисливий мотив та корислива мета.

Усвідомлення характеру свого діяння передбачає не тільки розуміння фактичної сторони того, що вчиняється, всіх обставин, що характеризують об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення (значущість об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, місця, часу, способу його вчинення та інші обставини) , а й розуміння соціального значення діяння, його соціальної шкідливості. Відсутність усвідомлення може свідчити про відсутність умислу. Воля особи має бути спрямована на настання суспільно шкідливого наслідку.

Відтак, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки неможливо вчинити з необережності.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1 вона, вважаючи що товар просканований касиром, почала його складати до косметички, однак після повідомлення касиром про те, що не весь товар проскановано, ОСОБА_1 виклала його назад, однак при цьому забула викласти туш з коробки для фарби.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з приміщення магазину «Єва», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. О. Гончара, 3, вбачається, що відеозаписи звуку не мають та містять наступні відео, зокрема, після того як ОСОБА_1 вибрала товар, вона поставила товар з корзиною на столик каси для оплати та почала викладати товар, при цьому касир магазину також брала деякий товар з корзини та проскановувала, після чого перекладала на інший столик, де виставляється товар після оплати. В ході чого з відеозапису вбачається, що в момент сканування товарів касиром, ОСОБА_1 переходить до столику для отримання товару та починає розпаковувати товар і витягати з коробок, при цьому касир бере вказані упаковки з-під товару та викидає до корзини сміття. З вказаного можна зробити висновок, що касир дозволила ОСОБА_1 розпаковувати товар та складати його ще до оплати товару. При цьому, з відеозапису можна зробити припущення, що касир бачила туш, яка знаходилась в корзині, оскільки касир дивилася у корзину та разом з ОСОБА_1 викладала товар з корзини.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що після того як касир повідомила щось ОСОБА_1 , остання забрала товар, який залишався в корзині, та при піднятті коробки з-під фарби для волосся, звідти висипався її вміст, після чого ОСОБА_1 склала все у коробку, разом з тим вклала туди туш для вій. Після чого, як вбачається з відеозапису, касир щось повідомляє ОСОБА_1 та остання повертає товар касиру, однак при цьому туш з коробки з-під фарби не дістає. З переглянутого можна допустити, що позиція ОСОБА_1 щодо того, що вона почала забирати весь товар та туш в тому ж числі, вважаючи, що все вже проскановано та готове до оплати, має місце на існування та не спростовується даним відеозаписом.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення крім відеозапису долучено заяву ОСОБА_3 , в якій остання просить розібратися в ситуації, яка склалася 10.10.2025 о 20:00 магазині "Єва". Пояснення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 10.10.2025 о 20:00 зреагувавши на пояснення касира вибігла з магазину повернути покупця, при перевірці було виявлено, що в чеку немає проплати за товар, а саме за туш для вій, яка знаходилась в коробці фарби для волосся. Інших доказів матеріали не містять, зокрема пояснень свідків, а саме касира, тощо.

При цьому, суддя зазначає, що рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного суду, яка викладена зокрема у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 № 489/4827/16-а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Суддя зазначає, що пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні та не були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України і безпосередньо не підтвердили надані ними письмові пояснення в суді, не приймаються суддею, як допустимі докази винуватості особи.

З викладеного можна дійти до висновку, що на момент виходу з магазину ОСОБА_1 не усвідомлювала, що не розрахувалася за вказану туш, а після виявлення цього факту не заперечувала обставин та мала намір оплатити за товар.

Отже, матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, як і доказів на спростування необережної форми вини.

Сам факт залишення магазину з неоплаченим товаром за відсутності доведеного умислу не може розцінюватися як дрібне викрадення у розумінні ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наданих матеріалів суду та отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, посадовою особою поліції, якою складався стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену особу на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Таким чином, викладене вище дає обґрунтовані підстави вважати про недоведеність матеріалами справи суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, що вказує на відсутність в діянні ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 22, 23, 24, 27, 51, 221, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ