ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2062/25 Справа № 932/5633/25 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Кривий Ріг

04.11.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Завгороднього О.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду мста Дніпра від 09.06.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Завгороднім О.С., який в апеляційній скарзі;

- зазначає, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки показник газоаналізатора має похибку, та при показнику 0,25проміле допустима похибка може складати +- 0,042 проміле;

- вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння та під час огляду такого стану не було виявлено, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- прохає скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Завгородній О.С повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, підстави для відкладення розгляду справи відповідно до ст. 268 КУпАП не встановлено.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.03.2025р. о 20:56 год. керував транспортним засобом «BMW 525D Xdrive» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Володимира Вернадського, біля буд.284 в м. Костянтинівка Донецької області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат склав 0,25 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№277088 від 20.03.2025р., результати спеціального технічного приладу «Драгер» - 0,25‰, яким встановлене алкогольне сп`яніння водія ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтвореним відеозаписом проведеного огляду, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши сукупність наведених вище доказів дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не може погодитись із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції після дослідження та аналізу матеріалів справи вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП неповно та необ`єктивно з`ясував всі обставини справи, що перешкодило вирішити її в точній відповідності із законом.

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що відповідно до рапорту працівника поліції ОСОБА_1 при спілкуванні мав ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, внаслідок чого запропоновано на місці зупинки продути газоаналізатор на предмет встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи результат показника газоаналізатора склав 0,25 ‰, з результатом показника газоаналізатора ОСОБА_1 погодився.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 а ПДР вказує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів огляду передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України за N 1413/27858 від 11 листопада 2015 року. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків або лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до п. 7 Розділу 3 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно Інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810» розміщеної в відкритих джерелах Інтернет технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено допустиму похибку в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 ‰ проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 ‰ проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 ‰ проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 ‰ проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 ‰ проміле: відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 ‰ проміле.

Також, відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810» похибка даного газоаналізатора становить: в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0,33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить +/-0,05 проміле; від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить +/- 0,02 проміле; від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить +/- 0,05 проміле.

З наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» передбачено похибку при результатах від 0 до 0,05 ‰, при цьому на результат впливає температура повітря.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, результат проведеного огляду ОСОБА_2 працівниками поліції було зафіксовано на паперовому носії чеку (тест 1343), з якого вбачається, що при проведенні тесту Драгер температура навколишнього середовища становила + 5 градусів Цельсія.

Враховуючи наведене, результат огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу «Alcotest 6810», свідчить про необхідність врахування похибки, встановленої технічними характеристиками приладу.

На переконання суду апеляційної інстанції, результат огляду у 0,25 ‰ при наявності похибки 0,05 ‰ (проміле), не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння з урахуванням міжнародного законодавства, оскільки його результат з урахуванням похибки складає 0,2 ‰ (проміле) що не є станом алкогольного сп`яніння та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду належних та допустимих доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до судової практики ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено та особа є винною у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою наведені вище обставини, які створюють обґрунтований сумнів у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, та вказаний принцип є одним з ключових елементів принципу презумпції невинуватості. Це означає, що особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку обвинувальним вироком суду, і будь-які сумніви щодо доведеності її вини мають тлумачитися на її користь, що призводить до виправдання цієї особи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи наведені вище встановлені фактичні обставини справи, не може дійти висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 за принципом «поза розумним сумнівом», а тому вважає доводи апеляційної скарги захисника слушними, та такими що підлягають задоволенню, а оскаржувана скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Завгороднього Олександра Сергійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову Шевченківського районного суду мста Дніпра від 09.06.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду мста Дніпра від 09.06.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя