Справа №949/2093/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

адвоката: Тімашова А.С.,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи, які надійшли від ВП №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2025 року о 04-00 год. поблизу будинку №94, по вулиці Миру, в м.Дубровиця Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №65 від 07 вересня 2025 року, виданого КНП «Дубровицька МЛ», де результат становить 1,76 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень, підпису у протоколі та від отримання його копії відмовився.

До початку розгляду справи від представника ОСОБА_1 адвоката Тімашова А.С. надійшло клопотання про визнання доданих до матеріалів справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами (а.с.20). Підставою для цього вказує, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є неповними та не безперервними, а дата та час на них, не співпадають з зазначеними в протоколі. Крім того, на наявних відеозаписах, не зафіксовано рух транспортного запису, не видно номерних знаків автомобіля та особи, яка ним керує.

Також адвокатом Тімашовим А.С. подано клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, а у випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, просить призначити ОСОБА_1 більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с.45-46). Підставою для закриття провадження у справі вказує, що на доданих до матеріалів справи відеозаписах ОСОБА_1 не підтверджує, що вживав алкогольні напої. На долучених до матеріалів справи відеозаписах, дата зйомки не відповідає фактичним обставинам справи, що позбавляє можливості встановити тривалість часу з моменту зупинки транспортного засобу до проведення обстеження на стан сп`яніння в лікарні. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . У складеному протоколі зазначено, що стан сп`яніння підтверджено актом № 65, хоча в акті огляду на стан сп`яніння зазначено, що він не проводився. Натомість, матеріали містять висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 65, яким встановлено факт сп`яніння, що свідчить, що в протоколі зазначено невірний документ. Також наводить інші, на його думку допущені порушення при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2025 року задоволено клопотання адвоката Тімашова А.С. та витребувано у КНП «Дубровицька МЛ» докази (а.с.34).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Тімашов А.С. з мотивів зазначених у поданих ним клопотанні про закриття провадження, просив закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення адвоката Тімашова А.С., дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягало у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446064 від 07 вересня 2025 року (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07 вересня 2025 року (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Дубровицька МЛ» від 07 вересня 2025 року, оскільки в результаті проведеного поліцейським огляду виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с.5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №65 від 07 вересня 2025 року, виданого КНП «Дубровицька МЛ», де результат становить 1,76 % проміле (а.с.6);

- зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 №446064 від 07 вересня 2025 року, за яким ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом (а.с.10);

- переглянутими в судовому засіданні відеозаписами, які були долучені працівниками поліції до матеріалів справи на двох DVD-R дисках, з яких з достатньою повнотою обставин було встановлено, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції повідомили йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" чи пройти такий огляд у медичному закладі. На що ОСОБА_1 висловив згоду проїхати до медичного закладу та пройти там огляд на стан алкогольного сп`яніння. У лікарні ОСОБА_1 продув газоаналізатор «Алкофор-307», результат якого становив 1,76 % проміле. Далі ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Після того працівник поліції повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2,9 «а» ПДР України та те, що його відсторонено від керування, а також запропоновано ознайомитися із змістом протоколу та отримати його копії, але він відмовився. Будь-яких заперечень чи зауважень щодо незаконних дій працівників поліції або незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, ОСОБА_1 не висловлював (а.с.12).

Протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення яке інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. Записи з боді-камер поліцейських є належної якості, такі, які дають змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджує їх.

Отже, в матеріалах справи (письмових та на відео файлах) належним чином зафіксовано обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, починаючи від моменту виявлення факту керування ним транспортним засобом до моменту складення адміністративного матеріалу. Вказані докази, були судом досліджені, на них беззаперечно зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження ним у медичному закладі огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, який показав результат 1,76 % проміле, вони є належними та допустимими доказами, які в повній мірі доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні клопотання адвоката Тімашовим А.С. про визнання доданих до матеріалів справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, оскільки відеозаписи на одному із DVD-R дисків, містять вірні дату та час, а сам відеозапис проводився безперервно. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання старшого інспектора СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Тетяни Бандури, в якому вона просить суд вважати дійсним на частині відеофайлів дату та час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 07 вересня 2025 року о 04-00 год, оскільки на портативному відеореєстраторі на момент документування вказаного правопорушення, дата та час відеозйомки відображалися некоректно (а.с.11). Доводи адвоката сторони захисту щодо визнання відеозаписів недопустимим через їх небезперервність не є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, оформлення матеріалів адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Слід також зазначити, що вказані невідповідності, на які вказував адвокат, не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 , адже ними не спростовується факт вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі адміністративного правопорушення та мають формальний характер.

В судовому засіданні було досліджено витребувані судом письмові докази, а саме: - копію витягу з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4 до Інструкції), у якому міститься запис під №65, де 07 вересня 2025 року о 5-20 год. інспектором поліції в лікарню було доставлено ОСОБА_1 , у якого було проведено огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння газоаналізатором «Алкофор», результат огляду становив 1,76 % проміле (а.с.38-41); копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №65 від 07 вересня 2025 року, виданого КНП «Дубровицька МЛ», де лікарем ОСОБА_2 у акті відносно ОСОБА_1 зазначено, що результат обстеження становить 1,76 % проміле (а.с.41); копію посвідчення №994 про проходження лікарем ОСОБА_2 циклу тематичного удосконалення до диплому НОМЕР_3 , за програмою «діагностика та порядок виявлення станів сп`яніння внаслідок вживання психоактивних речовин» (а.с.42); копію сертифіката аналізу тесту на алкоголь.

Наведені вище копії медичних документів, в повній мірі відповідають чинному законодавству і будь-яких порушень чи невідповідностей не містять, а навпаки доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Інші доводи адвоката Тімашова А.С., як на підставу для закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються переглянутими судом відеозаписами та підтверджуються сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового розгляду доказів. При цьому позицію адвоката щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі, суд розцінює, як намагання для ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення суд не вбачає.

За таких підстав, враховуючи те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки. Підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі не встановлено. Тому, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення є необхідним і достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи клопотання адвоката Тімашова А.С., щодо призначення ОСОБА_1 більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною, передбачає один вид стягнення суму штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що позбавляє суд можливості призначити штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто, у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Крім того, приписами абзацу 3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого зокрема ст.130 КУпАП, можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення.

А тому, суд не вбачає підстав для застосування аналогії закону та не накладення стягнення на ОСОБА_1 на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для оплати штрафу:

- отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300)

- код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494

- банк отримувача: Казначейство України ЕАП

- рахунок отримувача: UA0017001

- код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) грн.

Реквізити для оплати судового збору:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

- код за ;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

- код банку отримувача 899998;

- рахунок отримувача: UA0026001;

- код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2025 року о 14-30 год.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.