Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Рівне

Справа № 568/847/25

Провадження № 33/4815/593/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

захисника адвоката Прядуна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

З постанови суду слідує, що 06 травня 2025 року о 22 год. 22 хв. на автодорозі М06 Кременець-Біла Церква-Софіївка 7 км. водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1А Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 06 травня 2025 року він дійсно керував транспортним засобом Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки працівники поліції виявили, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 є підробленим, тому щодо нього було відкрито кримінальне провадження, і вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 03 червня 2025 року його визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з призначенням остаточного покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Доводить, що працівники поліції не мали права складати щодо нього адміністративні матеріали за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, і на його думку, він не може двічі нести відповідальність за одне і теж правопорушення.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно тверджень захисника Періг А.А. обізнаний про день і час розгляду апеляційної скарги, і за узгодженою з довірителем позицією адвокат не заперечує проти розгляду скарги за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи адвоката Прядуна О.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №322506 від 06 травня 2025 року (а.с. 2), довідки інспектора ГАП батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сніжани Романюк (а.с. 3), витягу з Інформаційного порталу «Адмінпрактика» (а.с. 4), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

З довідки інспектора ГАП батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сніжани Романюк слідує, що відповідно до запиту ІПНП підсистеми «Адмінпрактика» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову серії ЕНА №4477274 від 11 квітня 2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції було встановлено, що водієм був ОСОБА_1 . В ході перевірки документів поліцейськими з`ясовано, що посвідчення водія, яке пред`явив водій, відсутнє в базі даних, тобто, є підробленим.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не мали права складати щодо нього адміністративні матеріали за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки його дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, на думку апеляційного суду, не є переконливими, оскільки ОСОБА_1 поніс покарання за підробку та використання підробленого документа, що охоплюється нормами КК України, а адміністративний протокол на нього складено за ознаками ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не отримувала посвідчення водія відповідної категорії, однак, повторно протягом року, не маючи такого права, керувала транспортним засобом.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська