Справа № 487/7396/25
Провадження № 33/812/474/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Чистою В.В.,

за участю: захисника Поворознюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

24 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2025 року, посилаючись на поважність причин його пропуску. На обґрунтування вказаного клопотання зазначала, що ні вона, ні її захисник не були повідомлені про проголошення постанови 09 жовтня 2025 року. Також оскаржувана постанова не була вручена або надіслана їй протягом трьох днів з дня її винесення, а була отримана її захисником електронною поштою лише 16 жовтня 2025 року, після чого її захисник звернувся до суду з заявою про видачу копії постанови, однак відповіді так і не отримав.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Поворознюка О.І., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення постанова судді у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 винесена 09 жовтня 2025 року.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови.

Останнім днем подачі апеляційної скарги є 18 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 09 жовтня 2025 року була подана 24 жовтня 2025 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суддею не була їм проголошена, копію оскаржуваної постанови захисник отримав на електронну пошту тільки 16 жовтня 2025 року, а на заяву захисника до суду про видачу копії постанови відповіді на час звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою не було отримано.

Проте поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

Так, з матеріалів провадження (протоколу судового засідання від 09.10.2025 року) вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута 09 жовтня 2025 року за участю ОСОБА_1 та її захисника Поворознюка О.І. та в цей же день було оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду. Згідно супровідного листа суду копію повного тексту оскаржуваної постанови на адресу ОСОБА_1 направлено 15 жовтня 2025 року, а її захиснику Поворознюку О.І. на електронну пошту 16 жовтня 2025 року, що адвокат Поворознюк О.І. не заперечував.

Сам факт подання 20 жовтня 2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Поворознюком О.І. - заяви до Заводського районного суду м.Миколаєва про вручення йому копії оскаржуваної постанови, за наявності в матеріалах справи даних про те, що ОСОБА_1 та її захисник Поворознюк О.І. брали участь у розгляді справи судом 09 жовтня 2025 року, були обізнані, що суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, та при цьому до 20 жовтня 2025 року не звертались до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про надання копії постанови суду, не цікавились наслідками розгляду справи без об`єктивних на те причин - не може свідчити про поважність причин пропуску строку передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Отже, апелянтом пропущений десятиденний строк, передбачений на оскарження постанови в справах про адміністративні правопорушення, який починається з дня її винесення, а наведені у клопотанні причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено ОСОБА_1 у даній справі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне о скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Коломієць В.В.