КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року

справа № 761/24581/25

провадження № 33/824/5172/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Координаційно- моніторингової митниці - Борматової Ольги Михайлівни на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачений ст. 485 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0012/UA126000/2025 від 24 січня 2025 року, від 24.01.2025, 17.01.2025 до відділу митного оформлення № 1 пункту пропуску «Чорноморський рибний порт», митного поста «Чорноморськ», Одеської митниці особою керівником ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» () ОСОБА_1 , подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) типу ІМ 31 ДЕ № 25UA80U2 на товар «1.ТИМЧАСОВЕ ВВЕЗЕННЯ. Автокран на колісному ходу Марка: TADANO Модель: GR-300EX Спеціальний номер:НОМЕР_5. Серійний номер: НОМЕР_4 Рік випуску: 2024 Швидкість руху: 50 км/год, колісна формула 4*4, дві осі, Вантажопідйомність - 30т, двигун CUMMINSQSB6. 7,6 циліндрів, дизель, об`єм двигуна 6,7, кількість місць для сидіння- 1, власна вага 27190 кг, довжина стріли виліт основний, м: 9,7-31 м, подовжувач, м: 7-12,8, що має всі істотні ознаки автомобільного шасі та призначенний для виконнання підіймально- вантажних робіт Для транспортування знято та розміщено в одному фанерному ящику (1 вантажне місце):- сигнальна лампа, мануали з картою навантажень. Не містить РЗ та ВП. Не для військового використання. Торгівельна марка: TADANO Виробник: TADANO LTD Країна виробництва: JP, Японія.», де отримувачем зазначено ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» (), зареєстрованого за адресою: вул. Теплична, буд. 1, с. Авангард, Одеський р-н., Одеська обл., поштовий індекс 67806.

17.01.2025 відділом митного оформлення № 1 пункту пропуску «Чорноморський рибний порт», митного поста «Чорноморськ», Одеської митниці за ЕМД № 25UA80U2 товар «Автокран на колісному ходу. Рік випуску: 2024 Марка: TADANO Модель: GR-300EX Спеціальний номер: НОМЕР_5...» (далі - Товар), оформлено в митний режим тимчасового ввезення із умовним частковим звільненням ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» () від сплати митних платежів (із застосуванням звільнень від сплати митних платежів залежно від обраного митного режиму за кодом «198» (Товари, що можуть поміщуватись в режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до положень Додатка Е до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), згідно з Класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» зі змінами та доповненнями).

Підставою для застосування преференції за кодом «198» стало надання до митного оформлення документів, а саме:

- контракт від 19.01.2024 № CK-19JAN24-GR-300EX;

- доповнення від 03.01.2025 № 3 до контракту від 19.01.2024 № CK-19JAN24-GR-300EX, відповідно до п.1 якого Сторона 1 - TADANO LTD. KANDA SQUARE 18TH FLOOR передає Стороні 2 - ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» () на тимчасове користування та відповідне зберігання техніку на 1 місяць.

Одеською митницею за ЕМД типу ІМ 31 ДЕ від 17.01.2024 № 25UA80U2 встановлено строк тимчасового ввезення Товару на митну територію України до 31.01.2025.

За результатами аналізу інформації, наявної в базах даних АІС «Податковий блок» та «Архів електронної звітності» Державної податкової служби України Координаційно-моніторинговою митницею (далі - Митниця) встановлено факт виписки та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Крани України» () (постачальник (продавець)) на адресу отримувача (покупця) ТОВ «Укрспецмеханізація» () від 22.12.2023 № 107 (реєстраційний номер: ), від 22.12.2023 № 109 (реєстраційний номер: ), від 22.12.2023 № 108 (реєстраційний номер: ), від 11.03.2024 № 42 (реєстраційний номер: ), від 10.05.2024 № 49 (реєстраційний номер: ), від 01.05.2024 № 48 (реєстраційний номер: ), від 10.01.2025 № 34 (реєстраційний номер: ) з номенклатурою товарів/послуг «Cамохідна кранова установка TADANO GR-300ЕХ», що може свідчити про продаж товару.

Митницею направлено лист на адресу Одеської митниці від 20.01.2024 № 7.9-2/24-1/7/212 щодо проведення розрахунку різниці митних платежів, які б були сплачені до Державного бюджету України, у разі поміщення товарів, які оформлені за ЕМД типу ІМ 31 ДЕ від 17.01.2025 № 25UA80U2 у митному режимі імпорту (згідно ч. 7 статті 106 Митного кодексу України) та фактично сплаченими митними платежами, а також щодо надання інформації про звернення ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» () із заявою до Одеської митниці щодо надання дозволу на передачу права використання режиму тимчасового ввезення іншій особі.

Відповідно до листа Одеської митниці від 23.01.2025 № 7.10-3/28-02-01/7/1213 (вх. Митниці від 23.01.2025 № 274/7-19) встановлено, що різниця митних платежів, які б були сплачені до Державного бюджету України, у разі поміщення товару, який оформлений за ЕМД типу ІМ 31 ДЕ від 17.01.2025 № 25UA80U2 в митний режим імпорт (згідно ч. 7 статті 106 Митного кодексу України) та фактично сплаченими митними платежами становить 3 080 412,83 гривень.

Встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил № 0012/UA126000/2025 від 24.01.2025 відносно ОСОБА_1 як керівника ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ», стало аналізу інформації, наявної в базах даних АІС «Податковий блок» та «Архів електронної звітності» Державної податкової служби України Координаційно-моніторинговою митницею (далі - Митниця) встановлено факт виписки та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Крани України» () (постачальник (продавець)) на адресу отримувача (покупця) ТОВ «Укрспецмеханізація» () від 22.12.2023 № 107 (реєстраційний номер: ), від 22.12.2023 № 109 (реєстраційний номер: ), від 22.12.2023 № 108 (реєстраційний номер: ), від 11.03.2024 № 42 (реєстраційний номер: ), від 10.05.2024 № 49 (реєстраційний номер: ), від 01.05.2024 № 48 (реєстраційний номер: ), від 10.01.2025 № 34 (реєстраційний номер: ) з номенклатурою товарів/послуг «Cамохідна кранова установка TADANO GR-300ЕХ», що може свідчити про продаж товару.

Проте, з наданих захисником пояснень вбачається, що 06.12.2023 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» та ТОВ «Укрспецмеханізація» (далі - ТОВ «УСМ») уклали договір (т. 1 арк. 80), в рамках якого ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» зобов`язувалося поставити ТОВ «УСМ» самохідну кранову установку марки TADANO GR-300EX 2024 року виготовлення (далі - товар) вартістю 340 000,00 євро із ПДВ.

17.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» ввезли на територію України товар в режимі тимчасового використання, що підтверджується вантажною митною декларацією (далі - ВМД) № 25UA80U2 (т. 1 арк. 30).

За тимчасове ввезення товару відповідно до мита, визначеного у ВМД № 25UA80U2 ТОВ «Крани України» сплатили 95 270,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 15.01.2025 року № 6819, яке захисник долучив до матеріалів справи.

Завершення митних формальностей за ВМД № 25UA80U2 підтверджується фактом проставлення митницею штампу ОНП (особистої номерної печатки) № 5098/500 (абз. 1 п.п. 4.9.6. п. 4.9. «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Мінфіну від 30.05.2012 року № 631 (далі - Порядок)). Після завершення митних формальностей, товар був продемонстрований представникам ТОВ «УСМ», які погодилися його купити.

Отримавши згоду від ТОВ «УСМ» на купівлі товару, ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» подали митниці ВМД № 25UA29U9 (т. 1 арк. 193) про імпорт товару.

В процесі митного оформлення імпорту ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» сплатили передплату за митне оформлення в розмірі 3 073 000,00 грн.

За результатом завершення митного оформлення імпорту товару, визначеного у ВМД № 25UA29U9, посадовою особою митниці було проставлено відмітку особистої номерної печатки, що відповідно до Порядку підтверджує завершення митних формальностей за імпорт товару по ВМД № 25UA29U9.

Із викладеного вбачається, що станом на 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» здійснили імпорт товару (крану), сплативши при цьому митних платежів на загальну суму 3 168 270,50 грн (мито за тимчасовий ввіз - 95 270,50 грн + мито за імпорт - 95 270,50 грн).

Таким чином встановлено, що станом на 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед бюджетом щодо сплати митних платежів за імпорт товару (крану).

Таким чином, обставини, викладені в протоколі № 0012/UA126000/2025 від 24.01.2025 щодо начебто порушення ОСОБА_1 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 485 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Координаційно-моніторингової митниці - Борматова Ольга Михайлівна подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Вимоги обґрунтовані тим, що керівником ТОВ «Крани України», ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у сумі 3 732 973,86 грн., шляхом використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З бази даних Держмитслужби, облікової карти суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент митного оформлення вказаного товару ОСОБА_1 обіймав посаду керівника ТОВ «Крани України».

Зазначені дії керівника ТОВ «Крани України», ОСОБА_2 мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 485 МК України.

В судовому засіданні Координаційно- моніторингової митниці - Борматової Ольги Михайлівни апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Переглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч. 2 ст. 459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя суду першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог зазначених вище норм закону, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги Координаційно-моніторингової митниці, апеляційний суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 в особі як керівник ТОВ «Крани України» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у сумі 3 3080 412,83 грн., шляхом викоистання товарівв, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інщих ціляїх, ніж ті, у звчязку з якими було надано тільки пільги та вчинення ним діяння порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Під час перегляду справи апеляційним судом знайшло своє підтвердження те, що в процесі митного оформлення імпорту ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» сплатили передплату за митне оформлення в розмірі 3 073 000,00 грн.

За результатом завершення митного оформлення імпорту товару, визначеного у ВМД № 25UA29U9, посадовою особою митниці було проставлено відмітку особистої номерної печатки, що відповідно до Порядку підтверджує завершення митних формальностей за імпорт товару по ВМД № 25UA29U9.

Із викладеного вбачається, що станом на 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» здійснили імпорт товару (крану), сплативши при цьому митних платежів на загальну суму 3 168 270,50 грн (мито за тимчасовий ввіз - 95 270,50 грн + мито за імпорт - 95 270,50 грн).

Таким чином встановлено, що станом на 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед бюджетом щодо сплати митних платежів за імпорт товару (крану).

Відповідно до п. 3.1. Договору № 06-12-2023/1 Продавець зобовязаний поставити кран покупцеві протягом 300 (триста) каленгдарних днів з моменту отримання авансового платежу у сумі, яка еквівалентна 85 000,00 Євро у тому числі ПДВ - 14 166,67 Євро за обмінним курсом Євро/Грн НБУ станом на дату оплати, за умови додержання Покупцем порядку усіх розрахунків згідно пункту 2 даного договору.

Разом з Краном Продавець зобовязаний передати Покупцю для реєстрації у відповідних органах Цкраїни наступні документи:

Документи які свідчать про розмитнення товару;

Видаткову накладну;

Акт приймання-передачі крану;

Товарно-транспортну накладну;

Паспорт Крану (переведений Українською мовою);

Сертифікат відповідності;

Декларацію відповідності згідно законодавства України.

Проте, з наданих захисником пояснень вбачається, що 06.12.2023 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» та ТОВ «Укрспецмеханізація» (далі - ТОВ «УСМ») уклали договір (т. 1 арк. 80), в рамках якого ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» зобов`язувалося поставити ТОВ «УСМ» самохідну кранову установку марки TADANO GR-300EX 2024 року виготовлення (далі - товар) вартістю 340 000,00 євро із ПДВ.

17.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» ввезли на територію України товар в режимі тимчасового використання, що підтверджується вантажною митною декларацією (далі - ВМД) № 25UA80U2 (т. 1 арк. 30).

За тимчасове ввезення товару відповідно до мита, визначеного у ВМД № 25UA80U2 ТОВ «Крани України» сплатили 95 270,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 15.01.2025 року № 6819, яке захисник долучив до матеріалів справи.

Завершення митних формальностей за ВМД № 25UA80U2 підтверджується фактом проставлення митницею штампу ОНП (особистої номерної печатки) № 5098/500 (абз. 1 п.п. 4.9.6. п. 4.9. «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Мінфіну від 30.05.2012 року № 631 (далі - Порядок)). Після завершення митних формальностей, товар був продемонстрований представникам ТОВ «УСМ», які погодилися його купити.

Отримавши згоду від ТОВ «УСМ» на купівлі товару, ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» подали митниці ВМД № 25UA29U9 (т. 1 арк. 193) про імпорт товару.

В процесі митного оформлення імпорту ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» сплатили передплату за митне оформлення в розмірі 3 073 000,00 грн.

Так, відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» - суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

У разі застосування до міжнародного комерційного контракту права України сторони набувають права відійти від імперативних норм права України щодо купівлі продажу, пославшись на застосування диспозитивних засад Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року. Дана Конвенція була ратифікована державою Україною (дата набуття чинності для України 01.02.1991) Віденська конвенція 1980 року.

Згідно із статтею 9 Віденської конвенції 1980 року сторони зв`язані будь-яким звичаєм, щодо якого вони домовилися, та практикою, яку вони встановили у своїх відносинах. За відсутності інших домовленостей вважається, що сторони мали на увазі застосування до їх договору чи до його укладення звичаю, про який вони знали чи мали знати і який в міжнародній торгівлі широко відомий і постійно додержується сторонами в договорах такого роду й відповідній галузі торгівлі.

Відповідно до положень ч. 1, 4 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

З вищенаведених підстав, суб`єкти господарювання вправі використовувати Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів, розроблені Міжнародною торговою палатою, загальновідомі як правила Інкотермс (International comercial terms), в тому числі, в редакції 2010 року.

Саме на цій підставі суб`єкти господарювання України використовують правила Інкотермс, зокрема в ред. 2010 року.

Інкотермс присвячені регулюванню саме тих положень, які є важливими для договору купівлі-продажу товарів, такі як: розподіл обов`язків продавця і покупця по доставці товару, встановлення моменту переходу на покупця ризиків випадків випадкової гибелі чи пошкодження товару, розподіл витрат та інше. Зазначені умови об`єднується спільним поняттям «базисні умови» або «базисні умови поставки».

Правила Інкотермс визначають обов`язки сторін щодо перевезення товару від продавця до покупця, виконання митних формальностей при експорті, імпорті, перевірки безпеки товару та розподілу затрат і ризиків між сторонами контракту.

Згідно з правилами Інкотермс 2010 передбачено 11 торгівельних термінів (у вигляді абревіатур), так умови DAP, DAT, DDP передбачають максимальні обов`язки продавця щодо доставки товару в місце призначення.

Базис поставки DAP Інкотермс - 2010 передбачає обов`язок продавця укласти договір перевезення товару до місця поставки та понести витрати замовника за таким договором.

Жодним чином не визначено вимоги до механізму реалізації цього обов`язку продавцем, тобто для останнього не встановлені обмеження щодо, зокрема, вибору контрагента чи механізму здійснення переказу коштів на виконання обов`язку з оплати послуг перевезення.

Імперативна вимога щодо віднесення умов поставки до базису поставки DAP полягає саме в обов`язку Продавця укласти договір з перевізником щодо поставки товару до місця визначеного в зовнішньоекономічному контракті та оплаті ним таких транспортних витрат. Однак, Правила Інкотермс 2010 не містять вимог щодо способу та моменту здійснення обов`язку продавцем щодо оплати транспортних послуг.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Також Верховний Суд у постанові від 22 травня 2020 року у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) вказав, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети: неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Таким чином ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до матеріалів справи докази не містять даних доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Доводи апеляційної скарги у тому, що керівником ТОВ «Крани України» ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у сумі 3 732 973,86 грн., не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Так, вбачаємо з матеріалів справи, що 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» здійснили імпорт товару (крану), сплативши при цьому митних платежів на загальну суму 3 168 270,50 грн (мито за тимчасовий ввіз - 95 270,50 грн + мито за імпорт - 95 270,50 грн).

Таким чином встановлено, що станом на 27.01.2025 ТОВ «КРАНИ УКРАЇНИ» у повному обсязі виконали свої зобов`язання перед бюджетом щодо сплати митних платежів за імпорт товару (крану).

Таким чином, обставини, викладені в протоколі № 0012/UA126000/2025 від 24.01.2025 щодо начебто порушення ОСОБА_2 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням зазначеного апеляційний суд дійшов висновку, що митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_1 був прямий умисел на спрямований на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, шляхом використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Господарська діяльність здійснюється на основі одного із загальних принципів господарювання, встановлених ч. 1 ст. 6 ГК України, а саме - заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Положення ст. 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлює: - принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає, зокрема, у праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки; праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України. - принцип юридичної рівності і недискримінації, що полягає, зокрема у забороні будь-яких, крім передбачених цим Законом, дій держави, результатом яких є обмеження прав і дискримінація суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, а також іноземних суб`єктів господарської діяльності за формами власності, місцем розташування та іншими ознаками.

Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність як об`єктивної так і суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Апеляційний суд вважає, що саме на митні органи покладено обов`язок доказування як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначених порушень.

Крім того апеляційний суд вважає, що митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що керівником ТОВ «Крани України» ОСОБА_1 вчинено дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у сумі 3 732 973,86 грн.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, у зв`язку із чим в її діях відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 485 МК України, диспозиція яких була викладена в протоколах про порушення митних правил.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею суду першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та прийняття нової постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Координаційно- моніторингової митниці - Борматової Ольги Михайлівни на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя