ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 638/5564/25
Провадження №: 21-з/818/51/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при стажерові секретаря Гурі В.В., без участі осіб, притягнутих до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та Нурієва Н.Н., з участю їх захисників, відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Горобця Р.М. про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року по справі №638/5564/25, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Вказаною постановою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 04 06 2025 року по справі щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, - в частині кваліфікації, - змінено.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Горобця Р.М., - задоволено частково.

Визнано винним ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП через порушення ними обома п.п. ґ 8.7.3 Правил дорожнього руху України та накладено на кожного з них адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн (вісімсот п`ятдесят) грн.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Вимоги клопотання та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Адвокат Горобець Р.М. подав клопотання про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року по справі №638/5564/25 у зв`язку з тим, що стороні захисту не зрозуміло якими нормами законодавства керувався суд апеляційної інстанції, притягнувши ОСОБА_1 за порушення п. «г» п.8.7.3. ПДР України після спливу тримісячного строку та наклав стягнення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні адвокат Горобець Р.М. підтримував подане клопотання та просив суд роз`яснити йому якими нормами законодавства необхідно керуватися при притягненні ОСОБА_1 за порушення п. «г» п.8.7.3. ПДР України після спливу тримісячного строку та накладення на нього стягнення.

В судовому засіданні адвокат Апазіді К.Ю. заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначив, що рішення є законним, чітким, обґрунтованим та зрозумілим, вказав, що постанова Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року допомогла врегулювати майнові спори між сторонами як учасниками ДТП.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю, дослідивши представлені матеріали провадження, вислухавши учасників, суд вважає, що подане адвокатом Горобцем Р.М. клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року у справі №638/5564/25 є чіткою, зрозумілою та не містить положень, які потребують додаткового роз`яснення.

У резолютивній частині постанови конкретно визначено, у чому саме полягало порушення Правил дорожнього руху, ким воно вчинене, а також яке адміністративне стягнення застосовано до кожного з правопорушників.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції під час перегляду постанови суду першої інстанції має право змінити рішення лише у межах доводів апеляційної скарги та в межах строків, визначених законом. При цьому сама по собі зміна кваліфікації дій особи за конкретним пунктом Правил дорожнього руху не є новим притягненням до відповідальності, а лише уточнює правову оцінку вчиненого правопорушення у межах тієї ж статті 124 КУпАП, тобто не створює нових правових наслідків для особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Pelissier and Sassi v. France»), суд має право змінити правову кваліфікацію дій особи лише в межах тих самих фактичних обставин, якщо така зміна є передбачуваною та не погіршує становища особи. Застосовуючи наведений підхід за аналогією закону до провадження у справах про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що уточнення кваліфікації в межах тієї ж статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, без виходу за межі встановлених фактичних даних, не є новим притягненням до відповідальності та не порушує права особи на захист.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що аналогічний підхід закріплено у положеннях ч.3 ст.337 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої суд має право змінити правову кваліфікацію дій особи, якщо при цьому не погіршується її становище.

Застосовуючи зазначений принцип за аналогією закону до провадження у справах про адміністративні правопорушення, суд вважає, що зміна судом апеляційної інстанції кваліфікації дій особи у межах тієї ж статті 124 КУпАП, з уточненням пункту Правил дорожнього руху, який було порушено, не є новим притягненням до адміністративної відповідальності та не свідчить про порушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Крім того, дана позиція узгоджується із Постановою Верховного Суду Касаційного кримінального суду у справі № 243/1573/17 від 13.01.2021 року, де вказується, що положеннями ч. 3 ст. 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції наголошує, що зміна кваліфікації дій ОСОБА_1 у межах статті 124 КУпАП не виходить за межі події адміністративного правопорушення, встановленої судом першої інстанції, та не створює для нього нових або більш обтяжливих правових наслідків.

Така зміна є лише уточненням правової оцінки фактичних обставин, встановлених судом, і здійснена виключно з метою правильного застосування норм матеріального права.

Аналогічний підхід висловлено Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Матіч проти Хорватії» (Matiж v. Croatia, заява № 21101/09, рішення від 21 червня 2016 року), у якому Суд зазначив, що заявника не було засуджено за діяння, які відрізнялися від викладених в обвинуваченні, а лише за іншою правовою кваліфікацією тих самих фактів, тому він міг передбачити таку можливість і належним чином підготувати свій захист.

Отже, зміна кваліфікації судом вищої інстанції не порушує вимоги статті 6 Конвенції, якщо вона не ґрунтується на нових фактичних обставинах і не погіршує становища особи.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи кваліфікацію, не ухвалював нового рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , оскільки саме суд першої інстанції наклав штраф, і зробив це у межах строку, визначених статтею 38 КУпАП.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції відповідає вимогам законодавства, а посилання сторони захисту на порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо розуміння, постанова Харківського апеляційного судувід 02 липня 2025 року, не містить, а мотиви прийняття судового рішення, викладені в його мотивувальній частині, однозначні і не містять протиріч.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Горобця Р.М. про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 02 липня 2025 року по справі №638/5564/25, - відмовити

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило