Справа № 450/3261/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 33/811/1653/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Богуцького О.Ю., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду 15.07.2025 року о 18 год. 58 хв. на перехресті вул. Стрийської з вул. Січових Стрільців, в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що працівники поліції не встановлювали ознак алкогольного сп`яніння, а тому в останніх не було підстав для висловлення вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і не залучили двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння. Також апелянт зазначає, що у той же день 15.07.2025 року пройшов токсикологічне дослідження в КНП «1 ТМО м.Львова», яким встановлено відсутність стану алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи № 450/3261/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із вимогами ст.283 КУпАП постанова суду першої інстанції має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, а саме на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів цього провадження свідчить, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у повній мірі не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції покликався на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №392591 від 15.7.2025 (а.с.1), відеозаписи події (а.с.2), направлення на огляд до медичного закладу (а.с.3), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №5231624 від 15.07.2025 року (а.с.5).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із такого.

Крім того, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

Частиною 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 керував транспортним засобом «з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі відмовився».

Відповідно до ч. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є наявність запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Саме наявність таких ознак є підставою для пред`явлення поліцейським вимоги водієві пройти огляд на стан сп`яніння.

З детального аналізу наведених норм права вбачається, що водій може бути оглянути на місці зупинки транспортного засобу або направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для огляду на стан алкогольного сп`яніння, лише за наявності у нього конкретних ознак передбачених п.п.3, 4 Інструкції. Логічним є висновок, що за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав направляти його для медичного огляду на стан сп`яніння до закладів охорони здоров`я. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України.

Так, з оглянутого відеозапису Clip-0.mp4 (час відеозапису 13 хв. 12 сек. і час протягом якого мала місце подія з участю ОСОБА_2 та працівників поліції, тобто зафіксовані обставини, що мають значення для цієї справи) апеляційним судом встановлено, що в ОСОБА_2 відсутні порушення мови та координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя.

Також слід зауважити, що викладені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння були оголошені поліцейськими ОСОБА_2 лише після того як між працівниками поліції та ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуації щодо складення відносно ОСОБА_2 постанови ЕНА №5231624 від 15.07.2025 року (керування транспортним засобом без номерного знаку), на що працівник поліції зазначив ОСОБА_2 про те, що в нього є «питання принципу», що по суті і стало підставою для оголошення нічим необґрунтованих та невстановлених ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_2 та висловлення необґрунтованої вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так в медичному закладі.

При цьому, як вбачається з відеозапису події працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння були оголошенні лише після висловлення ОСОБА_2 вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_2 вказав, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння (а.с.2)

Тобто поліцейські формально пояснювали причину вимоги проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись на неіснуючі ознаки алкогольного сп`яніння.

Зазначені порушення з боку працівників поліції та недоліки у протоколі про адміністративне правопорушення залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильних висновків та безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин викладених в протоколі.

Таким чином, крізь призму вимог ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №450/3261/25 відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.