Провадження № 3/932/4262/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши матеріал, який надійшов від ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 403214 від 11.08.2025 року, ОСОБА_1 01 серпня 2025 року о 01:26 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, біля буд. 8, не виконав закону вимогу поліцейського, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28 серпня 2025 року матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, був повернутий до ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській для дооформлення, у зв`язку з тим, що у протоколі не зазначена суть правопорушення, а саме: не вказано в чому саме виражалася злісна непокора, які саме законні вимоги працівника поліції не виконав ОСОБА_1 та які норми закону порушив.

17 жовтня 2025 року вказаний вище матеріал (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 403214 від 11.08.2025 року з додатками) був повторно направлений до Шевченківського районного суду міста Дніпра для розгляду по суті, при цьому недоліки, виявлені у протоколі та описані в постанові судді від 28 серпня 2025 року, виконані не були. Замість викладення у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП, до матеріалів справи був доданий лише рапорт (без зазначення дати його складення) ДОП СП ВП № 4 ДРУП № 1 Івана Стряпіна, який в рапорті зазначає наступне: «в копіях матеріалу ЄО чітко зазначено в чому саме виражалася злісна непокора, які саме законні вимоги працівника поліції ОСОБА_1 не виконав та які законодавчі норми порушив, а саме всі обставини викладені в пояснені гр. ОСОБА_2 , рапортом поліцейського водія роти реагування Дніпровського РВ УПО Дніпропетровській області Павлом Марущак, рапортом старшим ТР Дніпровського РВ УПО Дніпропетровської області Карпенком В.В. Даними роз`ясненнями підтверджується порушення гр. ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП».

Дослідивши надані до суду матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 (із змінами) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно зі ст. 185 КпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Тобто, основними обов`язковими ознаками злісної непокори у своїй сукупності є: відмова особи від виконання вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку; така вимога чи розпорядження мають бути законними, тобто ґрунтуватися на діючих нормативно-правових актах, а також наполегливими, неодноразово повтореними для особи; відмова особи може бути виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок; непокора особи має бути злісною, а саме: тривале ігнорування законних вимог, відмова у грубій, зухвалій формі або повторне невиконання законних вимог. З наведеного слідує, що для кваліфікації дій особи саме як злісної непокори, недостатньо простого факту невиконання одноразово висунутої вимоги, а необхідно довести, що особа свідомо та умисно неодноразово відмовилася виконати законну вимогу уповноваженої особи (не просто разова відмова, а повторюване і наполегливе ігнорування законних вимог), або мала зухвалу форму поведінки, що виражалася у відвертій зневазі до посадової особи, яка діє згідно службових повноважень.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі задекларованого принципу, що міститься у ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з цим, відповідно до ст. 251 КУпАП, крім іншого зазначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного правопорушення та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 403214 від 11.08.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, взагалі не зазначена суть вчиненого правопорушення, а саме не вказано, в чому саме виражалася злісна непокора, які саме законні вимоги працівника поліції не виконав ОСОБА_1 , у т.ч. які законодавчі норми він порушив.

Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, перелік, яких міститься у ст. 256 КУпАП, не тільки обмежує права особи, відносно якої складається протокол, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й унеможливлює розгляд справи.

Суд не має права самостійно змінювати зазначену у протоколі суть та кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, а також збирати докази обвинувачення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який …встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним і враховуючи, що вказані вище недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 403214 від 11.08.2025 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, не можуть бути усунені судом, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу такого адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра десяти днів з дня її винесення.

Суддя