Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/1383/25
Провадження № 3/553/418/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.11.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н. І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2015, 2018 та 2023 років народження, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

22.09.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн (не сплачено);

27.05.2024 року за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн (не сплачено);

30.12.2024 року за ч. 1 ст. 123 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн (не сплачено).

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2025 року на розгляд Подільського районного суду міста Полтави надійшла справа № 553/1383/25 (провадження № 3/553/418/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, яка протоколом автоматизованого розподілу справи була передана на розгляд судді Крючко Н. І..

Того ж дня до суду надійшла та була передана до провадження судді Крючко Н. І. на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, справа № 553/1384/25 (провадження № 3/553/419/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Постановою суду від 29 квітня 2025 року матеріали справи № 553/1383/25 (провадження № /553/418/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, об`єднано в одне провадження із справою № 553/1384/25 (провадження № 3/553/419/2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, для їх спільного розгляду. Об`єднаній справі присвоєно Єдиний унікальний номер справи № 553/1383/25 (провадження № 3/553/418/2025).

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277131 від 20 березня 2025 року, 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв, у м. Полтаві по вул. Миру 9, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки DODGE, модель JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП України.

Зі змісту Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277121 від 20 березня 2025 року, 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв у м. Полтаві на вул. Миру 9, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки DODGE, модель JOURNE, д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. Миру 9, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з НОМЕР_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

22 серпня 2025 року ОСОБА_1 направив до суду заяву, у якій прохав закрити провадження у справі №553/1383/25 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України. Разом з цим, він прохав суд не встановлювати його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

У судове засідання, призначене на 07 листопада 2025 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Гречко В. О., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення, до суду не з`явилися. Від адвоката Гречко В. О. надійшла письмова заява, у якій він прохав суд розглянути об`єднані матеріали справи за відсутності його самого та його підзахисного ОСОБА_1 ..

Так, під час судового розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП, категорично не визнав.

Натомість притягуємий ОСОБА_1 суду пояснив, що 20 березня 2025 року близько 17 год, зателефонував своєму товаришу ОСОБА_2 із проханням приїхати за місцем його проживання та відвезти його у власних справах до гаража на автомобілі DODGE JOURNEY, який належить ОСОБА_1 , оскільки той, враховуючи своє погане самопочуття через сварку зі своєю дружиною, не міг керувати транспортним засобом, на що ОСОБА_2 погодився.

Рухаючись по вул. Миру в м. Полтаві, на перехресті з вул. Богдана Хмельницького, під час переїзду через залізничні колії, чоловіки почули звук, схожий на поштовх. Враховуючи, що автомобіль мав певні технічні несправності, продовжуючи рух, вони лише візуально, перебуваючи в салоні автомобіля, впевнились у тому, що звук був наслідком технічних несправностей автомобіля, а не зіткнення з іншим об`єктом та, прибувши до гаража ОСОБА_1 , де знаходились його робочі автомобілі та здійснювався їх ремонт, шляхом поверхневого огляду кузова автомобіля DODGE JOURNEY, чоловіки пересвідчились у відсутності на ньому будь-яких механічних пошкоджень.

Після цього ОСОБА_2 попрямував додому, а ОСОБА_1 , у свою чергу, пішов до магазину, де придбав пляшку коньяку та, перебуваючи у приміщенні магазину, почав його вживати. Повернувшись до гаража, чоловік близько 1 години ремонтував власний автомобіль, а коли вийшов до вбиральні та згодом повернувся, помітив як його транспортний засіб палає, на що ОСОБА_1 побіг до сторожа з проханням викликати пожежників, однак останній викликав працівників поліції.

Зі слів ОСОБА_1 , у подальшому його було доставлено оперативними працівниками до медичного закладу для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, де він і дізнався про факт дорожньо-транспортної пригоди за участі його автомобіля DODGE JOURNEY,д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля ОСОБА_3 VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з НОМЕР_4 .

Разом з цим, ОСОБА_1 зауважив, що протоколи про адміністративні правопорушення було складено не безпосередньо на місці події, а в приміщенні районного відділку поліції приблизно через 5 годин після того, як сталася дорожньо-транспортна пригода та , стверджував, що через тривалий перебіг подій не зміг надати пояснення одразу, а можливість зателефонувати, за його словами, була відсутня через те, що при собі він не мав мобільного телефону.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гречко В. О. у своїх письмових запереченнях виклав фактичні обставини, які на думку сторони захисту, насправді мали місце у день та час, зазначені в Протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277131 від 20 березня 2025 року та серії ЕПР1 №277121 від 20 березня 2025 року.

Так, 20 березня 2025 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом автомобіля Dodge JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований на ОСОБА_4 , рухався по вул. Миру в м. Полтаві в напрямку Південного вокзалу. Разом з ним в автомобілі на пасажирському сидінні перебував його товариш ОСОБА_1 , який попрохав його відвезти у власних справах на його ж автомобілі, у зв`язку з тим, що особисто не міг керувати ним через погане самопочуття.

Під час руху по вул. Миру в районі буд. 12 у супутньому напрямку попереду повільно рухався автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 . Намагаючись його обігнати, ОСОБА_2 увімкнув лівий поворот, та здійснив маневр, під час якого почув легкий стук, який він прийняв за звук підвіски авто, який зазвичай чується при попаданні колеса у вибоїну дорожнього покриття. Не придавши цьому значення він довіз ОСОБА_1 у місце призначення, де вийшовши з авто вони оглянули колесо, яким попали у вибоїну та кузов, і не побачили жодних слідів будь-якої механічної деформації.

У подальшому, близько 22 год 30 хв, коли ОСОБА_1 перебував в приміщенні Подільського відділу поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції Колісник В. В. склав протокол про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, при цьому, на думку сторони захисту, викривляючи фактичні обставини справи, не встановивши всіх обставин події та її учасників, а також їх пояснень, не встановивши факт порушення ПДР ОСОБА_1 , причинно - наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками зазначеної події, не надано оцінку діям іншого водія.

При цьому, під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , на переконання адвоката, його було позбавлено права на захист, та не роз`яснено його права, а лише упереджено, безпідставно звинувачено в правопорушеннях та складено адміністративні матеріали на підставі неналежних недопустимих доказів.

Так, у поясненнях ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року зазначається, що події відбулись під час його зупинки по вул. Миру, 9, однак адвокат зауважив, що про наявність пошкоджень транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, який належить потерпілому, та про можливу причетність до цієї події ОСОБА_1 у цій заяві не вказано. У свою чергу схема місця ДТП, містить позначення про водія іншого транспортного засобу, де зазначено ОСОБА_1 , окрім того відсутній його підпис.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 здійснив зіткнення з припаркованим авто, та згідно схеми місця ДТП, припарковане авто розташовано з порушенням п.15.9 ПДР, оскільки знаходиться менше ніж 10 м від виїзду з прилеглих територій, проте оцінки дій водія ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Отже, сторона захисту, у викладених запереченнях констатує, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , у день та час, зазначений у протоколах про адміністративні правопорушення, а відтак не є суб`єктом інкримінованих йому правопорушень. Крім того, жодному транспортному засобу пошкоджень не спричинено, тобто ніяких наслідків не настало, що виключає зі складу зазначених адміністративних правопорушень як об`єкт, так і об`єктивну сторону.

Таким чином, сторона захисту вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП України, а протоколи про адміністративні правопорушення поліцейськими складено з численними порушеннями прав особи, вимог чинного законодавства та з проявом упередженості.

Під час судового розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності його представник адвокат Гречко В. О. додатково наголосив, що автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , у дату, час та місці, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, не зазнав жодних механічних пошкоджень. Цей факт, на думку адвоката, підтверджується відсутністю у матеріалах справи будь-яких фотознімків транспортних засобів, а також письмовою заявою потерпілого від 14 квітня 2025 року, в якій він підтвердив вищевикладене та зазначив, що не має жодних претензій до будь-кого з приводу зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на переконання адвоката, наведене підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що саме він перебував за кермом транспортного засобу DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , а автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT,д.н.з. НОМЕР_2 , будь-яких механічних ушкоджень не зазнав.

Разом із тим, зі слів сторони захисту, протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП України та матеріали долучені до них, були оформлені працівниками поліції за відсутності як самого ОСОБА_1 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і ОСОБА_2 який, за твердженням сторони захисту, перебував за кермом автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім того, ОСОБА_1 було зупинено працівниками слідчо-оперативної групи поблизу Південного вокзалу, де він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що, за твердженням сторони захисту, впливало на його орієнтацію та здатність усвідомлювати свої дії.

Разом з цим, стороною захисту було надано до суду копію постанови Подільського районного суду міста Полтави у справі № 553/1238/25, провадження № 3/553/396/2025 від 19 червня 2025 року (головуюча суддя Подмаркова Ю.М.) про закриття провадження у

справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України, на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП України.

У судовому засіданні стороною захисту вказувалось про те, що вказана постанова суду набрала законної сили та нею судом встановлено факт того, що 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв притягуємий ОСОБА_1 не керував транспортним засобом DODGE Journey, д.н.з. НОМЕР_5 , що на думку сторони захисту виключає наявність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП України.

На підставі чого, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд витребував з архіву Подільського районного суду міста Полтави матеріали справи №553/1238/25, провадження №3/553/396/2025, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Поряд з цим, задля постановлення повного та об`єктивного рішення по справі суд також викликав для допиту в судому засіданні уповноваженого працівника поліції, який складав протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР № 277121 від 20 березня 2025 року та серії ЕПР № 277131 від 20 березня 2025 року поліцейського 1 взводу 2 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Колісника В. В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 ..

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд, заслухавши пояснення притягуємого безпосередньо в судовому засіданні, розглянув справу за відсутності особи та її представника на підставі наявних у справі даних та доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки - рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, заслухавши поліцейського, свідка, особу, у відношенні якого складені протоколи про адміністративні правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності у відповідності до ст. 252 КУпАП суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши Протоколи та матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини у вчиненні інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України, виходячи із наступного.

Статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 13.1 ПДР визначено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані вірно та в його діях вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП України, на підставі чого суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Зі змісту Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277121 від 20 березня 2025 року, 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв у м. Полтаві на вул. Миру 9, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував автомобілем марки DODGE, модель JOURNE, д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. Миру 9, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з НОМЕР_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР.

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277131 від 20 березня 2025 року, 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв, у м. Полтаві по вул. Миру 9, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки DODGE, модель JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР.

Судом також досліджено Картки обліку адміністративного правопорушення від 20 березня 2025 року, складені о 22 год 35 хв та 22 год 46 хв патрульним поліції Колісником В. В., відповідно до яких зафіксовано час, місце, обставини та правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 . Картки містять дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, марку, модель та державний номер транспортного засобу, суть правопорушення, місце його вчинення, дату та час події, а також реквізити водійського посвідчення.

У графі «відомості про особу, яка вчинила порушення» зазначено ОСОБА_1 , який керував автомобілем DODGE JOURNEY, д. н. з. НОМЕР_5 , та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д. н. з. НОМЕР_2 , у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками (за ст. 124 КУпАП), після чого місце пригоди залишив (за ст. 122-4 КУпАП).

Враховуючи, що документи оформлені належним чином, містять службові підписи уповноваженої особи та відбиток печатки, що підтверджує їхнє офіційне походження, суд визнає такі Картки обліку належними та допустимими доказами, що підтверджують факт фіксації події уповноваженою службовою особою у межах виконання її службових повноважень.

До Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277131 від 20 березня 2025 року, що складено за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, додано також Схему місця ДТП від 20 березня 2025 року, яка складена о 18 год 00 хв на вул. Миру, 9, м. Полтава.

Так, із Схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 березня 2025 року, вбачається, що подія сталася по вул. Миру 9 у м. Полтаві за участі автомобілів DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , та VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 . На схемі позначено розташування транспортних засобів, напрямок їх руху, місце зіткнення та інші орієнтири дорожньої обстановки, а також відображено наявність механічних пошкоджень: у автомобіля DODGE JOURNEY передній бампер, переднє праве крило; у автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT передній бампер зліва, переднє ліве крило та ліве дзеркало.

Разом з тим, під час судового розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сторона захисту неодноразово наголошувала на тому, що у Схемі місця ДТП міститься лише підпис потерпілої особи ОСОБА_3 , натомість підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відсутній. Окрім того, у складанні зазначеної схеми не брав участі і ОСОБА_2 , який, за твердженням сторони захисту, безпосередньо керував транспортним засобом DODGE JOURNEY під час події. Відтак, вищевказане, на переконання сторони захисту, свідчить про те, що схема була складена за відсутності всіх учасників події та не безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди, що, на їх думку, ставить під сумнів достовірність відображених у ній відомостей.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне вказати наступне.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 березня 2025 року, долучена до адміністративного матеріалу, містить лише підпис потерпілого ОСОБА_3 , тоді як підпис ОСОБА_1 відсутній.

Суд наголошує, що чинне законодавство не встановлює вимоги про обов`язкове складання схеми дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо на місці події чи виключно у присутності всіх її учасників, особливо з огляду на те, що ОСОБА_1 інкримінується не лише адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а й ст. 122-4 КУпАП, тобто самовільне залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин відсутність особи на місці складання Схеми є наслідком самого характеру інкримінованого правопорушення та не може нівелювати доказового значення цього документа.

Зміст схеми може бути зафіксований працівниками поліції в іншому місці після встановлення всіх обставин події. Відсутність у ній підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не свідчить про недопустимість схеми як доказу, оскільки вона є службовим документом, складеним уповноваженими працівниками поліції, що відображає обстановку дорожньо-транспортної пригоди.

Суд розцінює схему місця ДТП як важливий елемент фіксації обстановки події, яка мала місце 20 березня 2025 року близько 18 год 00 хв у м. Полтаві по вул. Миру, 9, що підлягає оцінці у сукупності з усіма іншими доказами у справі, а не ізольовано.

Разом з цим, з огляду на доводи сторони захисту щодо розташування припаркованого транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , на відстані менш ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що формально не відповідає п. 15.9 ПДР України, суд вважає за необхідне вказати, що можливе порушення іншим учасником дорожнього руху правил зупинки чи стоянки не звільняє водія, який рухається, від обов`язку дотримання безпечного бокового інтервалу та врахування дорожньої обстановки відповідно до п. 13.1 ПДР України.

При цьому, доводи сторони захисту про наявність суперечностей між відомостями, які викладені в Протоколах про адміністративні правопорушення та Схемі місця ДТП, є безпідставними та критично сприймаються судом, оскільки відомості, викладені у Протоколах про адміністративні правопорушення та схемі місця ДТП, не суперечать між собою, а відображають різні аспекти тієї самої події: протокол фактичні дії ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , а схема просторову обстановку місця події з позначенням розташування іншого транспортного засобу.

Таким чином, зазначені документи у своїй сукупності підтверджують факт зіткнення та місце його вчинення, і не містять взаємовиключних обставин.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність у матеріалах справи будь-якої оцінки дій водія автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Так, згідно зі Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 розташовувався на відстані менш ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що формально не відповідає вимогам п. 15.9 ПДР України. Водночас зазначене порушення, навіть якщо воно мало місце, не перебуває у причинному зв`язку з фактом зіткнення, оскільки автомобіль ОСОБА_3 у момент події перебував у стані спокою, а механічний контакт відбувся внаслідок порушення водієм автомобіля DODGE JOURNEY вимог п. 13.1 ПДР України щодо дотримання безпечного бокового інтервалу.

З огляду на це, відсутність у матеріалах справи окремої оцінки дій водія ОСОБА_3 не свідчить про неповноту чи упередженість адміністративних матеріалів, складених відносно водія ОСОБА_1 , оскільки така оцінка не є необхідною для правильного встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди і не впливає на юридичну кваліфікацію дій безпосередньо ОСОБА_1 ..

Разом з цим, надані суду матеріали не містять заяв/пояснень ОСОБА_1 щодо притягнення іншого водія, учасника ДТП ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за обопільною формою вини, що надає суду підстави стверджувати про надуманість та безпідставність вказаних заперечень притягуємого та його захисника.

Не містять вказані матеріали, зібрані працівниками поліції, і посилання притягуємого на особу ОСОБА_2 , який нібито зі слів останнього, керував вказаним транспортним засобом, для з`ясування поліцейськими належним чином дійсних обставин ДТП, що вказує на те, що саме ОСОБА_1 під час складання вказаних протоколів приховував дійсні та суттєві обставини інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

При цьому, у ході судового розгляду даних Протоколів притягуємий так і не зміг надати суду об`єктивних та дійсних причин, за наявності яких, він не повідомляв поліцейських про те, що транспортним засобом керувала інша особа ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд сприймає критично дані пояснення останнього та оцінює як обрану ним лінію захисту вже під час судового розгляду, а не на стадії оформлення адміністративних протоколів, з метою їх належної перевірки поряд з іншими фактичними обставинами.

До адміністративного матеріалу за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП України долучено також Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 від 20 березня 2025 року, зі змісту яких вбачається, що 20 березня 2025 року близько 18 год 00 хв за адресою: м. Полтава, вул. Миру, 9, під час його зупинки на автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , здійснив зіткнення з лівою передньою частиною його автомобіля, після чого залишив місце події та поїхав у напрямку Південного вокзалу.

Наведені пояснення були отримані в установлений спосіб інспектором взводу 2 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кольчевським Д. Ю. та підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про наявність механічних пошкоджень транспортного засобу потерпілого, що узгоджується з іншими доказами, наявними у справі, та одночасно спростовують доводи сторони захисту про відсутність будь-яких механічних пошкоджень транспортних засобів і про те, що вказана дорожньо-транспортна подія не спричинила жодних наслідків.

Окрім того, суд дослідив додані до письмових заперечень представника ОСОБА_1 адвоката Гречко В. О. документи:

Копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , 05 травня 1992 року, виданого 28 жовтня 2019 року, орган, що видав документ 5311;

Характеристику ОСОБА_1 № 54, надану головою Полтавської територіальної профспілкової організації Південної залізниці, виданої за підписом Голови Полтавської територіальної профспілкової організації Маслак Марини, відповідно до якої ОСОБА_1 працює у Полтавській територіальній профспілковій організації водієм легкового автомобіля з 2013 року по теперішній час. На роботі зарекомендував себе як сумлінний працівник, відповідальна людина. Жодних непорозумінь, конфліктів за весь час його роботи у колективі не було, є людиною несхильною до конфліктів. Чітко виконує покладені на нього обов`язки, має врівноважений характер. Ініціативний і сумлінний працівник, готовий прийти на допомогу будь-коли. До того ж, патріот і волонтер, адже з перших днів війни розвозив харчування на евакуаційні потяги щодобово. Зустрічав і розміщував переселенців, тимчасово переміщених осіб на соціальних об`єктах залізниці. Організував всі соціально - побутові умови, побудував душові,пральню та пункти харчування для людей, що залишились без житла. Створив чудову емоційну атмосферу. Допомагав евакуювати членів родин наших військових, які були в зоні бойових дій. Створив разом з цими людьми швейний цех, який на початку війни видавав за тиждень до 100 пар наколінників і 30 розгрузок для військових абсолютно безкоштовно. Це не весь перелік його роботи, як волонтера і до сьогодні. У колективі має гарні відносини з усіма колегами. І загалом характеризується лише з позитивної сторони, яку суд оцінює критично, оскільки вона видана зацікавленою особою ОСОБА_5 , без наданих стороною захисту належних та допустимих доказів щодо спростування вказаних очевидних обставин;

Копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Машівським РС УДМС України в Полтавській області від 13 вересня 2014 року;

Копію письмових пояснень ОСОБА_1 , відповідно до яких 20 березня 2025 року він зателефонував товаришу ОСОБА_2 і попрохав його відвезти за місцем роботи у справах, бо погано себе почував. Близько 18 год ОСОБА_2 прийшов за адресою: вул. Панянки, 38, м. Полтава, де сів за кермо автомобіля. На перехресті вул. Миру 12, попереду повільно рухався автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT та під час лівого повороту ОСОБА_1 почув звук схожий на звук підвіски при попаданні в яму, значення цьому чоловіки не придали. Коли прибули на місце призначення, то оглянули авто та не виявили пошкоджень. Згодом, із невідомих йому причин, його затримали працівники поліції та доставили до відділка поліції, де запропонували підписати протокол про ДТП. Враховуючи погане самопочуття, підписав його, а всі пояснення вирішив надати у суді, котрі суд не може прийняти до уваги, оскільки суд сприймає показання осіб безпосередньо під час судового розгляду, які в свою чергу були заслухані судом та надана їм оцінка в даному процесуальному рішенні;

Копію письмових пояснень ОСОБА_2 , зі змісту яких слідує, що 20 березня 2025 року, близько 17 год йому зателефонував ОСОБА_1 та попрохав відвезти його по справах на його ж автомобілі DODGE JOURNEY,д.н.з. НОМЕР_5 , оскільки погано себе почував. ОСОБА_2 прийшов за адресою: вул. Панянка, 38, де сів за кермо та відвіз ОСОБА_1 в район Південного вокзалу. Під час руху по вул. Миру попереду повільно рухався автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT. На перехресті вул. Богдана Хмельницького ОСОБА_2 почув звук схожий на звук підвіски при попаданні в яму, однак значення цьому не придав. Прибувши на місце призначення, чоловіки оглянули автомобіль та не виявили будь-яких пошкоджень, після чого свідок пішов додому, які суд також не приймає до уваги, оскільки судом безпосередньо були заслухані показання даного свідка та надана їм відповідна оцінка;

Копію заяви ОСОБА_3 від 14 квітня 2025 року, відповідно до якої потерпілий повідомляє, що в результаті події, яка сталась 20 березня 2025 року близько 18 год 00 хв по вул. Миру 9 у м. Полтаві, за участі його автомобіля - VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , пошкоджень його автомобілю завдано не було, претензій будь-якого характеру з приводу зазначеної події він не має та не матиме у майбутньому.

У свою чергу, суд, надаючи оцінку формі вищевказаних документів, наданих стороною захисту на підтвердження власних заперечень, вважає за доцільне вказати, що Характеристика ОСОБА_1 , надана Полтавською територіальною профспілковою організацією Південної залізниці не містить дати її складання, що унеможливлює встановлення часу її видачі та, відповідно, оцінку актуальності викладених у ній відомостей, а відтак не може бути прийнята судом як допустимий доказ у даній справі.

При цьому, Копії письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на які посилається сторона захисту, аналогічно не містять дати їх складання, що позбавляє суд можливості встановити час надання таких пояснень, їхню послідовність у розвитку подій та співвіднести їх із іншими доказами у справі, які були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду, а тому не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ.

У зв`язку з цим, зазначені документи можуть розцінюватися судом виключно як матеріали, що характеризують позицію сторони захисту, однак вони не мають належного доказового значення для встановлення фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, та не спростовують даних, зафіксованих у Протоколах, Схемі місця ДТП, Письмових поясненнях потерпілого від 20 березня 2025 року та інших матеріалах адміністративної справи, які не були спростовані стороною захисту належними та допустимими доказами в спосіб, встановлений законом, а також які не містять жодних застережень самого ОСОБА_1 ..

Разом із цим, суд враховує, що 19 червня 2025 року до суду надійшов Оригінал заяви ОСОБА_3 , складеної власноруч, датованої 14 квітня 2025 року, зміст якої є тотожним Копії цієї ж заяви, яка долучена представником ОСОБА_1 адвокатом Гречко В. О. до його письмових заперечень, проте жодних документів на підтвердження того, що дана заява направлена саме ОСОБА_3 до даної заяви не приєднано та суду не надано, що свідчить про те, що достеменно встановити ким саме було подано дану заяву не можливо.

Однак вже 02 липня 2025 року від імені ОСОБА_3 до суду надійшла друкована Заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що нібито пошкоджень транспортному засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , не спричинено, претензій ні до кого він не має, а також заперечує факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 .

Суд звертає увагу, що вказана заява від 02 липня 2025 року подана до суду представником ОСОБА_1 адвокатом Гречко В. О., що підтверджується обліково-статистичними даними комп`ютерної програми документообігу суду КП «Д-3».

За таких обставин суд не може сприймати цю заяву як достовірний та об`єктивний доказ, оскільки вона подана не особисто потерпілим, а заінтересованою стороною представником особи, притягуваної до відповідальності, що ставить під сумнів її походження та відповідність справжній волі потерпілого.

Крім того, зміст Заяви від 02 липня 2025 року суттєво суперечить первинним ОСОБА_6 поясненням потерпілого від 20 березня 2025 року, Схемі місця ДТП, фотознімкам пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, а також показанням свідка ОСОБА_7 , які узгоджуються між собою. За таких обставин суд розцінює заяву від 02 липня 2025 року як завідомо неналежний та недопустимий доказ, який не може впливати на оцінку фактичних обставин події та не спростовує вже встановлених доказів у справі.

Поряд із цим, з метою постановлення повного та об`єктивного рішення по справі, судом було допитано поліцейського1 взводу 2 рота 1 батальйону УПП в Полтавській області ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_2 ..

Так, свідок ОСОБА_7 інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області, у судовому засіданні показав, що 20 березня 2025 року разом з напарником отримали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася по вул. Миру, 9 у місті Полтаві.

Під час інформації працівниками відділу розшуку та дізнання УПП було відібрано пояснення потерпілого водія транспортному засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який повідомив, що транспортний засіб марки DODGE JOURNEY, державний номерний знак НОМЕР_5 , білого кольору здійснив зіткнення з його автомобілем та залишив місце пригоди. При цьому, свідок підтвердив, що на місце скоєння ДТП не виїжджав, потерпілого не опитував, а Протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 та матеріали, додані до них, складались свідком на підставі наданих йому матеріалів керівництвом розшуку та дізнання УПП в Полтавській області.

Свідок ОСОБА_7 також підтвердив факт того, що на місце скоєння ДТП його екіпаж не виїжджав, пояснення в потерпілого ОСОБА_3 він не відбирав, оскільки там працювали працівники відділу розшуку та дізнання, які першими прибули та відбирали пояснення у потерпілого.

За словами свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_1 було опитано оперативними працівниками, які повідомили екіпажу патрульної поліції, що потерпілий ОСОБА_3 чітко вказав марку, модель, державний номерний знак та колір транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди та такого, що зник у невідомому напрямку з місця події. У подальшому, за інформацією оперативних працівників, ОСОБА_1 підпалив власний автомобіль DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору.

Прибувши до гаражних приміщень, де, за попередньою інформацією, ОСОБА_1 підпалив власний автомобіль, екіпаж патрульної поліції ОСОБА_7 нікого не виявив. Від дізнавача поліцейські отримали відомості про те, що ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після цього екіпаж ОСОБА_7 вирушив до зазначеного медичного закладу.

Усі дії патрульних під час освідування фіксувались нагрудними бодікамерами.

За словами свідка, під час проходження освідування ОСОБА_1 повідомив, що посварився з дружиною, взяв належний їй автомобіль без її згоди та поїхав. Натомість ОСОБА_1 вільно, розлого та детально надавав пояснення щодо обставин керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, факту дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , та автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , а також щодо підпалу автомобіля, який належить його дружині, мотивуючи такі дії неприязними відносинами між ними.

Крім того, свідок ОСОБА_7 наголосив на тому, що ОСОБА_4 був присутній під час складання адміністративних протоколів, жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , не заперечував своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, не зазначав про наявність будь-якої іншої особи, яка могла перебувати за кермом його транспортного засобу під час даної події, та не висловлював жодних зауважень чи клопотань, у тому числі щодо виклику адвоката або внесення додаткових пояснень до протоколу, що вбачається й зі змісту відео з бодікамери свідка.

Свідок також підтвердив, що будь-яких об`єктивних чи створених працівниками поліції перешкод, які б позбавляли ОСОБА_1 можливості надати пояснення у тому обсязі, який він вважав за необхідний, не існувало. Спочатку напарником свідка складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого свідок ОСОБА_7 складав протоколи за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 зачитувався зміст протоколів, роз`яснювалися його права, передбачені законодавством, а будь-яких заяв, зауважень чи клопотань від нього не надходило.

Свідок ОСОБА_7 також стверджував, що будь-яких інших заяв чи звернень від потерпілого ОСОБА_3 не надходило, водночас він наполягав на притягненні винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особи до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні продемонстрував суду та учасникам процесу фотознімки припаркованого автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , сформовані в робочих папках мобільного телефону свідка, на яких чітко зафіксовані наявні механічні пошкодження: переднього бампера зліва, переднього лівого крила та лівого дзеркала.

За словами свідка, саме після доставки ОСОБА_1 до райвідділку були складені протоколи за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП на підставі матеріалів, наданих відділом дізнання.

У свою чергу, притягуємий ОСОБА_1 у судовому засіданні з показаннями свідка ОСОБА_7 не погодився та пояснив, що на початку фіксації працівниками поліції обставин події, яка мала місце 20 березня 2025 року близько 18 год, він, перебуваючи у важкому психоемоційному стані, зазначив поліцейським, що якщо потрібно, то він підтвердить факт свого перебування за кермом автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , проте про здійснення на нього фізичного чи психологічного тиску з боку працівників поліції суду не вказував.

За його словами, враховуючи, що події тривали довгий проміжок часу, він у дезорієнтованому психоемоційному стані, «не в собі», відчував апатію та байдужість, не розумів, що відбувається, тому у процесуальних документах, які були складені працівниками поліції та були йому надані, зазначав все, що йому, на його думку, диктували ініціатори під час складення адміністративних матеріалів відносно нього. Дані твердження притягуємого суд оцінює критичного, оскільки жодних доказів на підтвердження стороною захисту не надано та судом не здобуто.

ОСОБА_1 суду також стверджував, що під час фіксації обставин поліцейськими було вирізано фрагмент відео, де він, за його словами, заявляв відмову від підпису процесуальних документів. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що через значну кількість

присутніх працівників поліції, сприймав їхню поведінку як колективний психологічний тиск на нього.

Дані твердження притягуємого суд не приймає до уваги, оскільки жодних застережень вказаного характеру від ОСОБА_1 матеріали даної адміністративної справи не містять. Крім того, жодних скарг від ОСОБА_1 чи його захисника щодо незаконності дій працівників поліції під час їх складання до відповідних правоохоронних органів подано не було, що спростовує твердження притягуємого з даного приводу та сприймаються судом як безпідставні.

Окремо ОСОБА_1 зазначив, що спочатку його не було повідомлено про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, і лише у приміщенні відділку поліції він дізнався про їх оформлення та про кваліфікацію інкримінованих йому подій, проте дані твердження ніяким чином не впливають на законність дій поліцейських та правильність кваліфікації дій останнього.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_7 , суд виходить з того, що вони є послідовними, взаємно узгодженими між собою та з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні в їх сукупності, а тому визнає їх належними та допустимими та такими, що мають доказове значення та підлягають покладенню в основу рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП України.

Жодних об`єктивних даних на спростування встановлених судом обставин під час допиту даного свідка стороною захисту зазначено не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що упродовж 2-3 років перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_1 , при цьому вони підтримують регулярне, майже щоденне спілкування.

Зі слів свідка, 20 березня 2025 року, близько 17 год, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , він отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_1 , який повідомив, що посварився з дружиною, погано себе почуває та потребує його допомоги.

Так, ОСОБА_1 попрохав ОСОБА_2 відвезти його у власних справах на його автомобілі DODGE JOURNEY у район Південного вокзалу, де розташований робочий гараж ОСОБА_1 , оскільки звична для таких поїздок машина свідка ОСОБА_2 перебувала у ремонті.

При цьому, під час телефонної розмови ОСОБА_1 звучав цілком адекватно: тон його голосу був звичним, без будь-яких змін чи ознак схвильованого стану, він не скаржився на різке погіршення самопочуття. Свідку не було відомо про наявність у ОСОБА_1 будь-яких хронічних або інших захворювань, окрім того, що той інколи скаржився на головний біль. Водночас ОСОБА_1 не повідомив свідка ані про причини погіршення самопочуття, ані про мету своєї поїздки до району Південного вокзалу.

На прохання свого товариша ОСОБА_2 погодився йому допомогти та, викликавши оператора таксі «838», через приблизно 30 хв прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де біля під`їзду будинку його вже очікував ОСОБА_1 .. Зі слів свідка, зовнішній вигляд та поведінка ОСОБА_1 була звичайна, ознак алкогольного сп`яніння або ж різкого погіршення стану здоров`я останній не виявив та не помітив. Про те, що того вечора ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, свідку стало відомо лише у суді під час судового розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Під час руху, за словами свідка, вони проїхали два світлофори, рухались по вул. Богдана Хмельницького, після чого повернули ліворуч у напрямку мосту, далі праворуч у бік гаражних приміщень. У районі залізничної колії по вул. Богдана Хмельницького він почув стук, який сприйняв як характерний звук підвіски автомобіля. У цей момент на дорозі також рухалися інші автомобілі, однак ніхто з водіїв не сигналив, не вигукував та не подавав будь-яких знаків щодо необхідності зупинки. При цьому, свідок не почув і не відчув жодного удару чи контакту транспортних засобів.

Прибувши на місце призначення до гаражних приміщень, свідок зупинив автомобіль, вийшов та оглянув його по периметру, однак жодних механічних пошкоджень не виявив. Після цього він залишив ОСОБА_1 поблизу гаража та попрямував до найближчої автобусної зупинки, аби доїхати додому.

Після зазначених подій ОСОБА_2 того дня з ОСОБА_1 більше не спілкувався. Згодом йому зателефонувала дружина ОСОБА_1 та повідомила, що останнього було затримано працівниками поліції. Зі слів свідка, він намагався додзвонитися до ОСОБА_1 , однак зв`язку з ним не було. Про наявність адміністративних матеріалів та сам факт дорожньо-транспортної пригоди йому стало відомо вже під час його виклику до суду для допиту в якості свідка. Водночас будь-яких претензій від потерпілого ОСОБА_3 або ж власниці автомобіля DODGE JOURNEY ОСОБА_4 , щодо пошкодження чи підпалу транспортного засобу свідок не отримував.

Додатково свідок ОСОБА_2 пояснив суду , що має близько 15 років водійського стажу, раніше працював водієм таксі та загалом не вживає алкогольних напоїв близько 1,5 роки, про що ОСОБА_1 , зі слів свідка, було відомо з початку їхнього знайомства. На момент приїзду ОСОБА_2 до місця проживання ОСОБА_1 та їх зустрічі поблизу будинку останнього, ключі від автомобіля DODGE JOURNEY та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу перебували у ОСОБА_1 .. При собі останній також мав мобільний телефон та повсякденну сумку.

При цьому, свідок також повідомив, що 20 березня 2025 року близько 22 год, із телеграм-каналу його знайомих йому стало відомо про те, автомобіль DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , за кермом якого він, з його ж слів, фактично був останній, згорів. Після чого ОСОБА_2 намагався додзвонитися до ОСОБА_1 , однак той на телефонні дзвінки не відповідав. Свідку стало відомо, що причиною загоряння автомобіля був витік газу, однак під час керування транспортним засобом жодного стороннього запаху він не відчував.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_2 , суд виходить із того, що попри їх зовнішню послідовність, вони містять суттєві суперечності та ознаки його особистої зацікавленості, що унеможливлює сприйняття їх як достовірних та таких, що спростовують дані, встановлені іншими доказами у справі.

Так, під час надання пояснень свідок ОСОБА_2 підтвердив факт того, що вперше керував чужим транспортним засобом автомобілем DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 . Безумовно погодившись сісти за кермо чужого автомобіля, який до того ж був несправним, що на переконання суду свідку також було відомо, ОСОБА_2 не переконався у наявності в ОСОБА_1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке до того ж перебувало у власниці автомобіля, а його фото було надіслано нею працівникам поліції; не з`ясував мету поїздки та, попри тривалі дружні стосунки з ОСОБА_1 , не був схвильований станом та самопочуттям свого товариша, жодним чином не поцікавився, чому ОСОБА_1 не може керувати автомобілем самостійно, та чи не пов`язане його «погіршення самопочуття» з необхідністю негайної госпіталізації до медичного закладу, а не поїздкою до гаражних приміщень.

Суд також враховує, що свідок ОСОБА_2 з копії його письмових пояснень, які надані стороною захисту до заперечень, прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як у судовому засіданні, свідок вказував на використання ним служби таксі «838». При цьому, не зважаючи на розбіжність вищевказаних тверджень, суд вказує, що свідок ОСОБА_2 об`єктивно не був позбавлений можливості запропонувати ОСОБА_1 скористатися тією ж службою таксі для поїздки до району Південного вокзалу, а натомість без будь-якого обґрунтування необхідності сів за кермо чужого автомобіля. При цьому ОСОБА_2 не надав суду жодних об`єктивних доказів, які могли б підтвердити викладені ним обставини: даних про виклик служби таксі «838», відомостей про телефонні з`єднання або дзвінки ОСОБА_1 , чи будь-яких інших фактичних даних на підтвердження його слів.

Суд також констатує наявність розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_2 щодо одночасного твердження про «погане самопочуття» ОСОБА_1 , яке нібито зумовило неможливість останнього керувати транспортним засобом, та водночас опис його звичайного, рівного стану, голосу, повсякденного зовнішнього вигляду та поведінки, відсутності будь-яких очевидних ознак порушення психоемоційного стану чи ознак алкогольного сп`яніння. Зазначені суперечності свідчать про відсутність логічної послідовності у викладених ОСОБА_2 поясненнях та про занижену обізнаність свідка щодо реальних обставин того вечора, поведінки ОСОБА_1 , її мотивів та, що головне, події дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

Водночас сумніви у суду також викликають з приводу правдивості пояснень свідка щодо його сприйняття почутого звуку контакту транспортних засобів, виключно як «звуку ходової», попри те, що, за його ж словами, він має водійський стаж понад 15 років. Так, свідок ОСОБА_2 жодним чином не відреагував на можливий факт дорожньо-транспортної пригоди: не зупинив транспортний засіб, не перевірив наявність слідів контакту, не пересвідчився, чи не був ушкоджений інший автомобіль, не повідомив працівників поліції.

При цьому, суперечливою є і його поведінка після їх прибуття до місця призначення, адже за таких обставин, у разі виникнення сумнівів щодо технічного стану підвіски, логічною та типовою поведінкою водія з відповідним досвідом було б огляд саме ходової частини транспортного засобу, а не формальний обхід автомобіля по периметру. Така поверхнева перевірка не узгоджується з моделлю поведінки обачного та досвідченого водія, тим паче особи, яка вперше керує чужим транспортним засобом.

Разом з тим, будучи достеменно обізнаним про те, що він є фактично останньою особою, яка керувала транспортним засобом DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , з огляду на отриману того ж дня інформацію про знищення вказаного автомобіля, затримання ОСОБА_1 працівниками поліції та факт дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 взагалі не звертався до правоохоронних органів і не повідомляв про те, що нібито саме він керував транспортним засобом під час події, а також не звертався і до самого ОСОБА_1 щодо встановлення всіх обставин та впевнитись в його безпеці.

Більше того, після зазначених подій ОСОБА_2 , за його ж словами, жодним чином не обговорював із ОСОБА_1 обставини вечора 20 березня 2025 року, не виявив жодної ініціативи щодо з`ясування реальних причин та наслідків події, учасником якої він, за його ж твердженнями, був особисто, і не з`ясував, чи може така ситуація мати правові наслідки саме для нього. Свідок також не намагався встановити контакт із потерпілим ОСОБА_3 , аби перевірити можливі пошкодження транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , та не проявив жодного інтересу до ситуації, яка, за його словами, безпосередньо стосувалася його як водія. Така повна пасивність, відсутність природної зацікавленості та повна відсутність будь-яких дій, спрямованих на з`ясування фактичних обставин події, додатково свідчить про недостовірність і штучність наданих свідком пояснень. Попри це, як свідок сторони захисту, ОСОБА_2 виявив свою ініціативу підтвердити непричетність ОСОБА_1 саме в суді під час вирішення вказаних протоколів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є непослідовним та нелогічним.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює показання ОСОБА_2 , визнає їх внутрішньо суперечливими, непослідовними, логічно неузгодженими, такими, що не підтверджені жодними об`єктивними доказами та спрямовані на створення альтернативної версії подій з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності, встановленої законом.

У сукупності з іншими доказами у справі такі показання не спростовують встановлених фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди та не впливають на висновки суду щодо події та участі в ній ОСОБА_1 ..

Поряд із цим, стороною захисту було надано до суду Копію постанови Подільського районного суду міста Полтави у справі № 553/1238/25, провадження № 3/553/396/2025 від 19 червня 2025 року (головуюча суддя Подмаркова Ю.М.) про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України, на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП України.

У судовому засіданні стороною захисту вказувалось про те, що вказана постанова суду набрала законної сили та даною постановою суду встановлений факт того, що 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв притягуємий ОСОБА_1 не керував транспортним засобом DODGE Journey, д.н.з. НОМЕР_5 , що на думку сторони захисту виключає наявність його виниу вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

На підставі чого судом було витребувано з архіву Подільського районного суду міста Полтави матеріали справи №553/1238/25, провадження №3/553/396/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Так, відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277116 від 20 березня 2025 року, 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв, за адресою: м. Полтава, вул. Миру 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DODGEJORNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу «КП Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР»№ 112, чим порушив п. 2.9. «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

До адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП також додано Картку обліку адміністративного правопорушення від 20 березня 2025 року, яка складена о 22 год 24 хв, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Сєловим С. В., відповідно до якої зафіксовано час, місце, обставини події та правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 ..

Зі змісту Висновку щодо результатів щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 березня 2025 року №112, виданого «КП Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння на момент його огляду о 21 год 12 хв 20 березня 2025 року.

Так, зі змісту Відеозапису бодікамери інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Сєлова С. В. №468835, який фіксує події 20 березня 2025 року в період з 20 год 46 хв до 22 год 07 хв, убачається, що ОСОБА_1 перебуває разом із працівниками поліції біля будівлі медичного закладу «КП Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», куди його було доставлено для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі видно, що ОСОБА_1 має характерні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушену, дещо хитку ходу, нечітке мовлення з ознаками сплутаності артикуляції та періодичної збудженості інтонації. Водночас ОСОБА_1 чітко орієнтувався у місці свого перебування, розумів зміст запитань працівників поліції, надавав послідовні, змістовні та логічні відповіді. На вимогу поліцейських ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія, а також повідомив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , ймовірно, залишилося в автомобілі, який він, за його словами, навмисно спалив. Під час спілкування він докладно описував обставини, пов`язані з використанням автомобіля та його підпалом, а також детально і хронологічно розповідав відомості про свою біографію та особисте життя.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 мав при собі особисту сумку, впевнено діставав і демонстрував свої документи, водночас повідомив, що рухався по лівій смузі та не одразу усвідомив факт зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat. При цьому, ОСОБА_1 відтворив характерний звук удару, який, за його словами, почув у момент зіткнення транспортних засобів, та зазначив, що не планував зупинятися, оскільки вже прийняв рішення підпалити власний автомобіль через особисті сімейні обставини. Він підтвердив, що здійснив підпал свідомо, цілеспрямовано та бажаючи цього.

Під час процедури освідування та подальшого оформлення матеріалів у відділі поліції працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 подальший порядок дій і суть складання протоколів за ст. 130, ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП. На відеозаписі зафіксовано, що він повністю орієнтувався у ситуації, розумів характер правопорушень, суть оформлюваних документів та власний процесуальний статус.

Разом з тим, зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості повідомити працівникам поліції будь-які свої заперечення, заявити клопотання чи надати інші пояснення щодо складання адміністративних матеріалів. Він мав реальну можливість повідомити про обставини, які могли б, на його думку, спростувати факт його перебування за кермом автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_1 , у тому числі вказати на іншу особу, яка могла керувати транспортним засобом, або назвати потенційних свідків чи очевидців, у тому числі ОСОБА_2 , який з його ж слів і керував транспортним засобом того вечора. Однак жодних таких відомостей ОСОБА_1 не повідомив, не просив залучити адвоката, не висловлював незгоди з діями поліцейських та не заявляв про небажання підписувати процесуальні документи, попри це в протоколах про адміністративні правопорушення вказав, що свої пояснення надасть в суді, що свідчить про відсутність будь-яких перешкод з боку працівників поліції у реалізації ним своїх прав.

Таким чином, аналіз відеозапису свідчить, що на момент складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 перебував у свідомому стані, орієнтувався у часі та місці, розумів зміст і суть своїх дій, послідовно викладав обставини події та підтверджував свою причетність до залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначені обставини додатково підтверджують наявність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП України.

Узагальнюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що 20 березня 2025 року близько 18 год 00 хв у м. Полтаві по вул. Миру, 9, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив.

Факт події (ДТП), місця та механізму зіткнення, причетності автомобіля DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_1 та подальшого залишення ним

місця пригоди підтверджено взаємоузгодженими доказами: відомостями протоколів і карток обліку, схемою місця ДТП, первинними поясненнями потерпілого, фотознімками ушкоджень його авто, що надані поліцейським у ході судового розгляду, а також змістом відеозапису бодікамери, де ОСОБА_1 послідовно описує обставини керування транспортним засобом та визнає факт залишення місця події. Сукупність цих даних утворює належний і достатній доказовий масив для встановлення події та складів правопорушень, передбачених ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП.

Натомість показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не лише не узгоджуються з іншими доказами по справі, але є несумісними з його ж іншими показаннями під час судового розгляду супутніх адміністративних матеріалів.

Так, під час розгляду матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 стверджував, що, посварившись із дружиною, попросив знайомого ОСОБА_2 відвезти його до гаража, після чого придбав та почав вживати коньяк у магазині, близько години перебував у гаражі та згодом пішов у напрямку Південного вокзалу, де був зупинений працівниками поліції. У цих показаннях ОСОБА_1 не згадує жодного звуку удару, не описує рух автомобіля в момент події, не повідомляє про перебування ОСОБА_2 за кермом, а також не пояснює, з якої причини та з якою метою опинився біля Південного вокзалу після подій у гаражі.

Натомість, у межах розгляду матеріалів за ст. 124 та 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 вже надає іншу деталізовану версію подій, відповідно до якої під час руху по вул. Миру, 9, у м. Полтаві. При цьому, з`являються нові, раніше не згадані обставини: технічні несправності автомобіля, візуальний огляд кузова, детальний опис того, які саме дії здійснювали чоловіки після прибуття до гаража, а також твердження про те, що він дізнався про ДТП лише після доставки до медичного закладу, що прямо суперечить його попереднім твердженням у справі за ст. 130 КУпАП України та вказує на штучний, похідний характер його показань, які спрямовані на виправдання власних дій у незаконний спосіб.

Крім того, спочатку ОСОБА_1 стверджує, що нібито відмовлявся від підписання протоколів та інших матеріалів, а відповідний момент був «умисно вирізаний» працівниками поліції, однак у подальшому змінює свої показання та зазначає, що поліцейські нібито навмисно вимикали бодікамеру під час того, як ОСОБА_1 висловлював свої заперечення, однак суд констатує, про те, що жодних об`єктивних доказів на підтвердження цих тверджень притягуємий та його захисник суду не надали, технічних або інших даних, які б свідчили про втручання у відеозапис, судом не встановлено. Натомість наявний відеозапис є безперервним у межах наданого фрагмента, відображає послідовну поведінку ОСОБА_1 , його контактність, орієнтованість у ситуації та повне розуміння суті дій працівників поліції. Таким чином, твердження притягуємого про навмисне «вимкнення камери» чи «вирізання фрагментів» або здійснення психологічного тиску на нього з боку працівників поліції суд розцінює як недоведені, суперечливі та безпідставні, які спрямовані виключно з метою уникнення ним адміністративної відповідальності.

Окремо суд критично сприймає доводи ОСОБА_1 про начебто «колективний тиск» з боку працівників поліції під час його затримання, освідування та складання адміністративних матеріалів. Разом з тим такі твердження є загальними, не містять жодної конкретизації ОСОБА_1 під час судового розгляду об`єднаного адміністративного матеріалу щодо того, які саме дії посадових осіб могли бути розцінені ним як тиск, хто саме з поліцейських його чинив, у чому саме полягав цей тиск, у який спосіб він вплинув на поведінку ОСОБА_1 або на зміст протоколів. Більше того, за наявності у ОСОБА_1 захисника, жодних скарг на незаконні, на думку сторони захисту, дії поліцейських

під час оформлення матеріалів до компетентних правоохоронних органів не подавалося, що також свідчить про їх надуманість та безпідставність.

Разом із тим, зміст відеозапису з бодікамери поліцейського не лише спростовує твердження сторони захисту про неправомірний вплив чи тиск з боку працівників поліції, але й свідчить про рівний, неконфліктний характер спілкування правоохоронців із ОСОБА_1 ; поліцейські діють у межах службових повноважень, не підвищують голос, не вдаються до будь-яких примусових дій, не перешкоджають останньому висловленню ним будь-яких пояснень.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо тиску на притягуємого з боку поліції є голослівними, суперечливими та не підтверджуються жодним належним і допустимим доказом, у тому числі й поведінкою самого ОСОБА_1 під час фіксації подій.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати на те, що й постанова Подільського районного суду міста Полтави від 19 червня 2025 року (головуюча суддя Подмаркова Ю. М.), ухвалена за результатами розгляду адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, з огляду на фрагментарність пояснень самого ОСОБА_1 та відсутність у тому провадженні виклику й допиту працівника поліції ініціатора складення протоколу, не містить встановлених судом фактичних обставин події, співставлення доказів, наявних у матеріалах справи, між собою, а обмежується лише констатацією того, що надані тоді матеріали не підтверджують факту керування ОСОБА_1 20 березня 2025 року о 18 год 00 хв транспортним засобом DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , у зв`язку з чим провадження у справі було закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Водночас, закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП України відносно ОСОБА_1 не створює преюдиціальності щодо наявності/відсутності керування транспортним засобом саме у цій справі, оскільки предмет доказування, склад правопорушення і доказова база різні. Наявні докази, насамперед відеозапис бодікамери, протоколи, схема, фотознімки, первинні пояснення потерпілого, показання поліцейського, самостійно і достатньо підтверджують подію і участь ОСОБА_1 як водія.

Разом з цим, оцінивши письмові та усні заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Гречко В. О., суд дійшов висновку, що вони не узгоджуються з іншими дослідженими доказами у справі та суперечать поясненням самого ОСОБА_1 , наданим ним у ході розгляду адміністративних матеріалів як за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП України, так і у межах провадження за ст. 130 КУпАП України.

Стороною захисту також не наведено будь-яких конкретних відомостей щодо того, в чому саме полягало «погане самопочуття» ОСОБА_1 , яке, на їх думку, нібито унеможливлювало керування ним своїм транспортним засобом, а у подальшому і призвело до його часткового розуміння сенсу подій, які відбувались з ним 20 березня 2025 року. До матеріалів справи не долучено жодних медичних документів, довідок, результатів оглядів, інформації про наявність хронічних захворювань або об`єктивних даних, які б підтверджували раптове погіршення стану здоров`я в день події. Разом з цим, на відеозаписі з бодікамери поліцейського, яким фіксується стан ОСОБА_1 одразу після події, видно, що він не скаржиться на самопочуття, рухається самостійно, орієнтується у місці перебування та активно спілкується з працівниками поліції, що додатково спростовує доводи сторони захисту.

Так, у письмових запереченнях адвокат наполягає, що автомобіль DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , нібито «потрапив колесом у вибоїну дороги», що, на думку сторони захисту, могло спричинити звук, схожий на удар. Водночас жодних доказів на підтвердження існування такої вибоїни, її розташування, глибини чи впливу на рух транспортного засобу до матеріалів справи не долучено. Відсутні будь-які фотознімки дорожнього покриття, схеми або акти обстеження ділянки дороги, які б підтверджували твердження сторони захисту. Не ініційовано проведення будь-якої автотехнічної чи дорожньо-технічної експертизи для перевірки можливості виникнення описаного звуку без зіткнення з іншим транспортним засобом. Таким чином, посилання сторони захисту на нібито нерівність дорожнього покриття є виключно припущенням та не підтверджене жодним доказом, що в свою чергу не може бути прийнято судом до уваги.

Поряд з цим, адвокат стверджує, що автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , не має механічних пошкоджень, у зв`язку з чим відсутні і будь-які наслідки, проте за наявності спілкування між представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілим ОСОБА_3 , за наявності якого адвокат подає до суду від імені потерпілого про розгляд справи за його відсутності та заперечення ним факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_5 , не надає суду на підтвердження своїх доводів ані фотознімків транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , ані висновку експерта, ані будь-яких об`єктивних матеріалів, які могли б підтвердити відсутність пошкоджень чи деформацій транспортного засобу після зіткнення. Така пасивна позиція сторони захисту, за наявності всіх можливостей надати об`єктивний доказ, свідчить про недоведеність її тверджень.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколів особа була позбавлена права на захист, суд оцінює критично та вважає їх недоведеними. З матеріалів справи, а також зі змісту відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 перебував у контакті з працівниками поліції, розумів сутність поставлених йому запитань, надавав послідовні відповіді, добровільно передавав свої документи та повідомляв обставини події. На відеозаписі не зафіксовано жодного звернення ОСОБА_1 щодо бажання скористатися правовою допомогою, надати свої пояснення власноруч чи висловити незгоду зі змістом процесуальних документів. Навпаки, він підтверджував фактичні обставини, які лягли в основу складених протоколів, та не заявляв будь-яких клопотань. Отже, твердження сторони захисту про позбавлення ОСОБА_1 права на захист документально не підтверджені та спростовуються наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП України, є необґрунтованими, суперечать об`єктивним даним, наявним у матеріалах справи, та не спростовують факту порушення водієм вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд констатує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, доведена належними, допустимими й достатніми доказами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Беручи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративних

правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України, зокрема 20 березня 2025 року, сплинув трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, провадження підлягає закриттю.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене судом за сплином строків притягнення до адміністративної відповідальності, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останніх.

Керуючись ст. ст. 38, ч. 2 ст. 163-1, 283, 284 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України.

Об`єднане провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП України закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного

суду міста Полтави Н. І. Крючко