КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 940/460/25 Апеляційне провадження № 33/824/4665/2025Головуючий у судіпершої інстанції - Самсоненко Р.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., при секретарі Ольшевській Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Пархоменком Сергієм Сергійовичем на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263323 від 06.03.2025 вбачається, що 05.03.2025 о 22 годині 29 хвилин в м. Тетіїв по вул. Володимирська (Кірова), 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Atlas, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився та був неодноразово попереджений за відповідальність у разі відмови. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000 (сімнадцять тисяч), 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого адвоката подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підстави для зупинки транспортного засобу були безпідставними, адже протокол про адміністративне правопорушення щодо неувімкнення покажчика повороту, яке зазначалося як причина зупинки автомобіля, не складався, тоді як на відео з поліцейського автомобіля чітко зафіксовано увімкнений поворотник.

Акт затримання ОСОБА_1 був складений працівником поліції Шелудьком А., який фактично не здійснював затримання, а на відеозаписах поліцейські пояснюють, що затримали апелянта через дії його дружини, яка нібито била працівників поліції, та начебто опір з боку самого ОСОБА_1 , хоча жодного опору чи бійки з його боку не зафіксовано. Так звані ознаки сп`яніння (тремтіння пальців, поведінка) з`явилися у ОСОБА_1 лише після застосування кайданів, що підтверджується відео, тому вони не можуть бути належним доказом.

Крім того, апелянт неодноразово, сім разів, заявляв про згоду пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції цього не забезпечили, склавши протокол про відмову передчасно, чим порушили порядок, передбачений статтею 266 КУпАП та Інструкцією №1452/735 від 09.11.2015.

Важливим є те, що дружина апелянта неодноразово підтверджувала факт свого перебування за кермом автомобіля, а свідки не підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Після завершення спілкування з поліцією ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у КП «Тетіївська центральна лікарня», який засвідчив відсутність у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також судово-токсикологічне дослідження крові і сечі №97 від 12.03.2025 підтвердило відсутність будь-яких спиртів чи наркотичних речовин речовин.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку.

В судовому засіданнізахисник ОСОБА_1 - адвокат Пархоменко С.С. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2025 була винесена оскаржувана постанова. Скаржник зазначає, що вперше апеляційна скарга була надіслана 07.06.2025, у строк визначений законом, однак остання постановою Київського апеляційного суду від 04.09.2025 була повернута особі, яка її подала. Вдруге апеляційну скаргу було надіслано засобами поштового зв`язку 09.09.2025.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із частиною першою статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП виходив з того, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відео реєстратора службового автомобіля поліції, рапортом працівника поліції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на проходження медичного огляду.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, працівники поліції здійснювали фіксацію технічними засобами, на яких відображено всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відео з місця події, автомобіль рухався по м. Тетіїв та повернув на автозаправну станцію без увімкненого покажчику повороту, в подальшому зазначений автомобіль зупинився на території АЗС, із місця водія автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Після спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , один із поліцейських вказав, що у останнього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер. Надалі, ОСОБА_1 почав залишати місце зупинки транспортного засобу та тікати в приміщення АЗС.

Працівники поліції неодноразово попереджали ОСОБА_1 про неприпустимість його поведінки та вжиття ними заходів примусу, а саме адміністративного затримання, однак, ОСОБА_1 не реагував на законні вимоги працівників поліції, внаслідок чого щодо останнього було застосовано адміністративне затримання.

Під час спілкування працівники патрульної поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому медичному закладі, однак він категорично відмовився від проходження огляду, посилаючись на недовіру до працівників лікарні, у зв`язку з цим щодо ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП.

Отже, відомості, які містяться на відеозаписі, свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції під час проведення огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на безпідставність зупинки транспортного засобу, з огляду на відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо неувімкнення покажчика повороту, яке визначалося підставою зупинки транспортного засобу, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та не може бути підставою для скасування постанови.

Доводи скаржника про те, що апелянт неодноразово заявляв про згоду пройти огляд у медичному закладі, однак працівники поліції цього не забезпечили, склавши протокол про відмову передчасно, суд відхиляє з таких причин.

Як вбачається із відеозапису, який долучено до матеріалів справи, працівники патрульної поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у найближчому медичному закладі, тобто в Тетіївській центральній лікарні, однак, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у Тетіївській лікарні, мотивуючи це тим, що він не довіряє працівникам цього медичного закладу і поїде туди куди сам вважатиме за потрібне.

Разом з тим, згідно із п. 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція"), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, Інструкцією не передбачено право вибору особою, що притягується до відповідальності, місця проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, працівники поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд в Тетіївській центральній лікарні, діяли з дотриманням вимог вказаного нормативного документу.

Посилання апелянта на те, що за кермом транспортного засобу перебувала його дружина, а свідки не бачили, щоб саме ОСОБА_1 керував автомобілем, є безпідставними, адже відеозаписи, які долучені до матеріалів справи чітко фіксують, що саме ОСОБА_1 виходив з транспортного засобу зі сторони водійського місця, запитував у поліцейських про причину зупинки, не заперечуючи факту свого перебування за кермом і лише в подальшому, після початку оформлення матеріалів, він змінив свою позицію, заявивши, що за кермом перебувала його дружина, і вони помінялися місцями під час руху.

Таким чином поведінка скаржника розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Той факт, що після завершення спілкування з поліцією ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у КП «Тетіївська центральна лікарня», який засвідчив відсутність у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, суд не може взяти до уваги, адже диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того перебував водій у стані сп`яніння чи ні. Перебувала особа, яка відмовилася від проходження огляду, у стані сп`яніння чи ні не потребує доведення під час встановлення складу такого правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про незаконне затримання, суд зазначає, що перевірка правомірності дій працівників патрульної поліції не входить до предмету доказування у цій справі.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яке подано адвокатом Пархоменком Сергієм Сергійовичем про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Пархоменком Сергієм Сергійовичем залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду