Провадження №3/389/940/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовець, посвідчення водія НОМЕР_2 , протягом року до адміністратвиної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №395558 від 18 липня 2025 рокузазначено, що водій ОСОБА_1 , 18 липня 2025 року о 18:05 год, на дорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 756, керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, почервоніння обличчя) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotester 6820 на місці зупинки транспортного засобу, відмовився. Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Подія правопорушення та складання протоколу поліцейськими зафіксована технічними засобами відеозапису відеореєстратором Moторола VB400 та 70mai_A400.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, оскільки перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

Його захисник адвокат Олійник С.В. у судовому засіданні заявила клопотання про закриття вказаної справи стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні правові підстави, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як відсутня об`єктивна сторона та суб`єктивна сторона, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є незаконним та не може бути беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказала, що працівниками поліції ОСОБА_1 було зупинено без будь-яких правових підстав, що передбачені п.3 ч.1, ч.3 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію". Поліцейський під час зупинки повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки його автомобіля є орієнтування, яке надійшло на лінію «102» про те, що водій схожого автомобіля з його автомобілем можливо знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. З метою з`ясування обставин щодо причетності 18 липня 2025 року водія транспортного засобу Chevrolet Aveo сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП нею було направлено запит до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та отримано відповідь, з якої вбачається, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України 18 липня 2025 року в Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції немає зареєстрованих до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події щодо причетності водія транспортного засобу Chevrolet Aveo сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Отже, повідомлена працівником інформація є вигаданою та неправдивою, а тому працівники поліції діяли з перевищенням службових повноважень та не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу, за які його слід було зупинити. У зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також захисник Місюкевича С.Р. вказала, що з відеозапису не вбачається факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як є згода пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Проте, вбачається чітке небажання працівника поліції вчиняти належні заходи щодо проведення та дотримання визначеної законом процедури проходження огляду. До того ж, як вбачається з направлення від 18 липня 2025 року, ОСОБА_1 направлено до КНП ОКПЛ КОР на огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Однак вказаний медичний заклад не є найближчим, оскільки місце вчинення адміністративного правопорушення знаходиться приблизно за 5 км від Знам`янської міської лікарні. У зв`язку з чим має місце порушення вимог нормативно-правових актів, які визначають процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння. Також відеозапис не містить ознак алкогольного сп`яніння, які можна ідентифікувати візуально та які вказані в акті огляду й направлені на огляд. Відеозаписом ознаки алкогольного сп`яніння не підтверджені. Окрім того, захисник вважає, що так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що відразу повідомив працівників поліції, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння повинно проводитися відповідно до положень ч.2,4,6,7,9 ст.266-1 КУпАП України, Порядку направлення військовохобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду. Таким чином захисник вважає, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази є недопустимими, тобто такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку. Об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР у матеріалах відсутні.

Беручи до уваги позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають устані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п.4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП та в ньому зазначена суть адміністративного правопрушенняя.

На обгрунтування винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з результатом огляду як такий, що не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження; DVD диск на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 та був зупинений працівниками поліції. Підставою для зупинки поліцейський вказав - надходждення орієнтування (повідомлення) про те, що водій у такому ж як і у ОСОБА_1 автомобілі, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Перевіривши документи ОСОБА_1 поліцейський не повідомив про наявність в останнього конкретних ознак алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, а відразу запитав, чи вживав він алкогольні напої, та чи буде він проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки. На що ОСОБА_1 відповів, що сьогодні алкоголні напої не вживав та не буде проходити такий огляд. Поліцейський запитав, чи відомо йому про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, він відповів, що знає, бажає пройти огляд в медзакладі, здати кров на визначення стану сп`яніння. Прцівник поліції пояснив, що в закладі охорони здоров`я стан сп`яніння визначають також за допомогою спеціального приладу Драгер, та знову запрпонував ОСОБА_1 пройти огля на місці зупинки, або ж у закладі охорони здоров`я. Проте знову ж таки не назвав, які водій має ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив, що огляд проходити відмовляється, знає про відповідальність за відмову. У подальшому працівники поліції роз`яснили йому права за ст.268 КУпАП України та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, підписувати який він відмовився. Разом з тим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в адекватному стані, має чітку мову, стійку ходу, почервоніння обличчя відсутнє.

Інших доказів до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено.

Інспектор 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Капиш А.А., яким було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, за судовим викликом в судове засідання не з`явився і причини неявки суду не повідомив.

Захисник Місюкевича С.Р. на підтвердження своїх аргументів долучила до матеріалів справи інформацію надану Управліннм патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції від 01 жовтня 2025 року на її адвокатський запит, в якій вказано, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» 18 липня 2025 року в управлінні патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції не має зареєстрованих до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події щодо причетності водія транспортного засобу CHEVROLET AVEO, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст.266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Враховуючи те, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з підстав - надходження орієнтування (повідомлення) про те, що водій у такому ж як і у ОСОБА_1 автомобілі, перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте, названа поліцейським причина для зупинки ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження під час судового засідання та спростована наданою Управліннм патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції інформацією, де вказано, що 18 липня 2025 року в управлінні патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції не реєструвалися повідомлення щодо причетності водія транспортного засобу CHEVROLET AVEO, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , до кримінальних правопорушень та інших подій. А також, що з переглянутого судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції взагалі не повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. Отже, вказані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння «запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, почервоніння обличчя» не підтверджується дослідженим судом доказами - відеозаписами. До того ж, навпаки з відеозапису візуально вбачається, що поведінка та дії ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції були адекватними, розмовляв він впевнено без порушення мовлення, хода була чіткою, почервоніння обличчя не проявлялося. Суд вважає, що вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не грунтувалася на вимогах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а самим поліцейським не вчинено усіх належних дій щодо виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, визначених у пункті 4 Розділу І вказаної Інструкції.

Суд звертає увагу на те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

За наведених обставин, у конкретному випадку, суд приходить до висновку, що зазначення працівниками поліції у протоколі ознак алкогольного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи. А інших належних доказів на підвердження викладеного в протоколі, суду не надано. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про те, що огляд не проводився, та направлення на огляд які містяться в матеріалах справи, у даному випадку не має доказового значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а тому й підстав, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Поліцейський, як суб`єкт правозастосування склав протокол стосовно ОСОБА_1 , самостійно не встановивши та не переконавшись, що останній дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч 1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. Отже, суд дійшов до висновку, що протокол складено на лише припущеннях та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванн япід впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що органом поліції не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, отже, правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відстуні, у зв`язку з чим провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Керуючись ст.1,7,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.283,284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова