Провадження № 3/932/3713/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши матеріали справи, надіслані з відділення поліції №4 Дніпровського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , РНОКПП-, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянка України, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 не належним чином виконує свої батьківськи обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання сина ОСОБА_2 , 2014 року народження, який 10.08.2025 року знаходячись за адресою м. Дніпро, вул. Солідарна, буд. 4, вчинив фізичний біль неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄО № 42132 від 14.08.2025 року). Тим самим, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на адресу суду не надходило.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а уникнення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП України, і провина ОСОБА_1 в його вчиненні повністю доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 448314 від 28.08.2025 року, копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.08.2025 року, копією поясненнями ОСОБА_4 від 14.08.2025 року, поясненнями ОСОБА_1 від 28.08.2025 року, відеозапис, на якому зафіксовано подія вчинення ОСОБА_2 фізичного болю ОСОБА_3 , іншими матеріалами справи.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Згідно із ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.2 ст. 184, 283, 284КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , РНОКПП -, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянка України, визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф слід перерахувати на рахунок № UA0004569, отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/Дніпровський район/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, (призначення платежу - адміністративний штраф у справі №932/5569/25, протокол ВАД № 448314 від 28.08.2025 року).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП -, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянка України, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок № UA0026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕПА), код отримувача (ЄДРОРОУ) 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра, особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: