Справа № 156/1240/25
Провадження № 3/156/831/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи - інше (згідно даних протоколу),

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився,

захисник ОСОБА_1 адвокат Колодійчук Н.В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 10, 63 Конституції України, особі роз`яснено,

в с т а н о в и л а :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

25.09.2025 року о 14:36 год. в сел. Іваничі, вул. Вільної України, поблизу буд. №7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Від подальшого керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Його захисник Колодійчук Н.В. 21.10.2025 року на адресу суду подала клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У клопотанні захисник зазначила, що зупинка ОСОБА_1 працівником поліції була безпідставною, оскільки транспортний засіб був у справному стані (фари автомобіля світилися), а отже оскільки були відсутні законні підстави зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 , всі подальші дії працівників поліції є незаконними та безпідставними. Звернула увагу на той факт, що ознаки наркотичного сп`яніння, які були зазначені у процесуальних документах та озвучені вголос працівниками поліції є різними, тобто у протоколі зазначено: зіниці не реагують на світло, неприродна блідість, а озвучено на відеозаписі звужені зіниці, неприродна блідість. Також на відеозаписі відсутні будь-які дії працівників поліції, які б передбачали встановлення у ОСОБА_1 однієї з однак наркотичного сп`яніння. Вимога працівника поліції, щодо відкриття багажного відділення у автомобілі є безпідставною, оскільки в матеріалах справи, а також на відеозаписі відсутні будь-які підстави з яких можна дійти висновку, що ОСОБА_1 має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Адвокат зауважила, що після безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками поліції було здійснено безпідставний огляд автомобіля водія. На відеозаписі 14:39:35 водій повідомив, «я їду з лікарні», після цих слів в 14:39:40 один з працівників поліції запитав, «спиртні чи алкогольні напої не вживаєте», на що водій відповів «я не вживаю», після цього вже інший працівник поліції повідомив «давайте пройдемо тест на стан... .», і не закінчив речення. Одразу у працівника поліції виникла інша думка, яка була озвучена вголос, а саме «дивіться у вас виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Захисник звертає увагу, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено капітаном поліції Грищуком, при цьому усі процесуальні документи, були складені іншим працівником поліції ОСОБА_2 , яка приїхала на місце зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 в 14:48:38 (відповідно до інформації зазначеної на відео, яке міститься в матеріалах Справи), проте безпосередня зупинка ТЗ була здійснена в 14:36:32 (відповідно до відео та інформації зазначеної в Протоколі про адміністративне правопорушення), а працівник поліції, яка безпосередньо складала усі процесуальні документи приїхала на 12 хвилин пізніше. Крім того жодним доказом не підтвердженого того факту, що працівник поліції Шидловська А В виявила у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, крім того останньою у протоколі були зазначені: зіниці не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, проте на відео працівниця поліції вказувала, що ознакою, яка ймовірно може підтвердити наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 є тремтіння пальців рук, час: 14:49:02. Також зазначає, що працівники поліції навмисно не відвезли ОСОБА_1 до КНП «Нововолинська ЦМР» після того, як він погодився поїхати, тим самим затягуючи час та задаючи незрозумілі питання.

Також захисник Колодійчук Н.В. долучила до адмінматеріалів копії документів, що стосуються ОСОБА_1 , а саме про оперативне втручання (операцію) зроблену останньому 25.09.2025 року.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 ч.1 зазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. (п. 8, 12 Інструкції).

Доказами, відповідно до ст.251 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протокол серії ЕПР 1 № 464717 від 25.09.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 464717 від 25.09.2025 року, в якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 25.09.2025 року в якому він зобов`язався не керувати транспортними засобами протягом 24 годин або до повного витвереження;

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся, останній від проходження огляду відмовився;

- рапортом від 26.09.2025 року поліцейського СРПП ВПД №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області А. Шидловської;

- рапортом від 29.09.2025 року поліцейського СРПП ВПД №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області А. Шидловської;

- відеозаписами на оптичному диску DVD-R на яких зафіксовано зупинення працівником поліції автомобіля «Шкода Фабіа» під керуванням ОСОБА_1 , оскільки не світила фара в автомобілі, тобто вбачалося порушення ПДР. Під час перевірки документів та встановлення особи, працівниками поліції було неодноразово запропоновано водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вбачалися в останнього їх ознаки. ОСОБА_1 декілька разів відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (11:15 хв. відео № 00000__0018, 00:45 хв. відео № 00000__0013А), ствердивши: «приймав знеболююче, оскільки робили операцію на ногу», «щодо нього застосовувався «лідокаїн» у медичному закладі». Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а також роз"яснено його права.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Колодійчук Н.В. про те, що всі дії працівників поліції є незаконними та безпідставними, оскільки були відсутні законні підстави зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, законодавець поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, чим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Отже, з огляду на правовий аналіз норм ПДР, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. У випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції, вона має можливість, відповідно до п.п. «д» п.2.14 ПДР оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку. У матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження, що ОСОБА_1 оскаржував дії поліцейського.

Слід звернути увагу, що судовий розгляд справи повинен проводитися в межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 464717 від 25.09.2024 року у провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним вимог п. 2.5 ПДР. Порядок оскарження дій поліцейського у зв`язку із незгодою водія з причинами зупинки транспортного засобу встановлено законом та здійснюється у порядку адміністративного судочинства. Відтак, згідно з нормами КУпАП, суд неповноважний виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 464717 від 25.09.2024 року, а тому розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення.

Щодо ознак наркотичного сп`яніння, які зафіксовані у процесуальних документах та озвучені вголос працівниками поліції, суд звертає увагу на п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, тобто зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння відповідають переліченим у Інструкції. Крім того, такі ознаки були оголошені ОСОБА_1 під час зупинки працівником поліції.

Щодо твердження захисника про відсутність будь-яких дії працівників поліції, які б передбачали встановлення у ОСОБА_1 однієї з ознак наркотичного сп`яніння, суд зауважує, що в п.1 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі зазначено, що особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто працівнику поліції достатньо тільки підстави вважати, що водії перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, для того, щоб запропоновувати огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Голослівними є доводи захисника про те, що вимога працівника поліції про відкриття багажнику автомобіля для огляду є безпідставною, оскільки в матеріалах справи, а також на відеозаписі відсутні будь-які підстави з яких можна дійти висновку, що ОСОБА_1 має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Суд зазначає, що в ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, в тому числі поверхнева перевірка і огляд. Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону. Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу. (ст.34 Закону). Незаконність дій працівників поліції захисником ОСОБА_3 недоведена.

Доводи захисника Колодійчук Н.В. про те, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено капітаном поліції Грищуком, при цьому усі процесуальні документи, були складені іншим працівником поліції ОСОБА_2 , яка приїхала на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 після зупинення останнього, не спростовують винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР. Крім того, захисником не долучено до матеріалів справи будь-яких документів, які підтверджували, що працівник поліції Шидловська А.В. не мала права складати адмінматеріалів стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи про те, що працівники поліції навмисно не відвезли ОСОБА_1 до медичного закладу, повністю спростовуються дослідженими відеозаписами на яких зафіксовано, що останній відмовився їхати для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проаналізовані документи відповідно до ст.251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

Крім цього долучені до справи про адміністративне правопорушення медичні документи щодо стану здоров"я ОСОБА_1 , проведення йому оперативного втручання не впливають на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній відмовився проходити огляд на стан сп"яніння, причини такої відмови для кваліфікації його дій правового значення не мають.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу, його вік та майновий стан (не працює), ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Згідно з довідкою поліцейського СРПП ВПД №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області А. Шидловської, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія категорії В, В1,С,С1, серії НОМЕР_2 від 03.07.2003 року.

Отже, суд застосовує щодо ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

V. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40 - 1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то суддя вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М.О. Федечко