Провадження №3/367/3461/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВП№1 (м.Буча) Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2025 року близько о 09 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено гр. ОСОБА_1 , яка ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка самостійно залишила місце проживання 15.10.2025 року, було розшукана працівниками поліції 18.10.2025 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, заперечувала проти адміністративного протоколу складеного відносно неї, тому як не мала можливості слідкувати за своєю дитиною особисто, перебуваючи одночасно на роботі. Також пояснила, що коли її дитина перестала виходити на зв`язок, ОСОБА_1 ініціювала виклик на службу «102» задля розшуку дитини, в подальшому того ж дня працівниками поліції дитину розшукано. Зазначила, що її донька ОСОБА_2 раніше завжди повідомляла про своє місцезнаходження, просила справу про притягнення, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаною нормою передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з аналізу змісту вищевказаної норми вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків повинна вважатися не будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає дії суб`єкта щодо ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів надано такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858279 від 18.10.2025 року; копія рапорту ЄО № 19115 від 18.10.2025 року; заява ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_3 ; копія пояснення ОСОБА_4 ; копія пояснення ОСОБА_5 ; пояснення ОСОБА_6 ; поясненням ОСОБА_7 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копією паспорту ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копією паспорту ОСОБА_5 .

Суд, під час судового розгляду заслухав особу, щодо складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 858279 від 18.10.2025 року, суть правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита, оскільки в ньому не зазначено, який нормативно-правовий акт порушила особа внаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків, як саме зникнення дитини пов`язане з ухиленням її батьків від виконання передбачених законом обов`язків.

З огляду на це, складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім цього, в діях ОСОБА_1 суддя не вбачає об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, яка полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 із власної ініціативи повідомила працівників поліції про зникнення дитини, і з матеріалів справи вбачається, що таке повідомлення було усвідомленим та обґрунтованим.

Також суд враховує, що дії самої ОСОБА_1 , є послідовними, логічними, підтвердженими іншими доказами, і такими, що детально описують поведінку її малолітньої доньки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що не має повноважень на самостійне відшукання доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За таких обставин, через порушення порядку складання адміністративного протоколу у частині зазначення суті адміністративного правопорушення та відсутність фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та достатніми доказами, а тому в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 33, 184, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Мерзлий