Справа № 283/2616/25
Провадження №3/283/950/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , сержанта, командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1

- за ч. 3 статті 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 118 від 05.10.2025 зазначено, що о 13:00 годині 05.10.2025 року, під час перевірки особового складу, сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в умовах особливого періоду (воєнного стану), грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, знаходився під час виконання обов`язків військової служби на території розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю у видихуваному повітрі, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), що підтверджено поясненнями свідків. , начальника штабу заступника командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 та заступника командира 2 мотопіхотної роти з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 . За наказом командира мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 сержанту ОСОБА_1 було запропоновано добровільно пройти медичне обстеження на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, на що було отримано відповідь про відмову від проходження будь-якого огляду з приводу алкогольного сп`яніння, згідно чого було складено акт про відмову сержанта ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 05.10.2025 року, чим вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП та абз. 4 ст. 1 Р. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

ОСОБА_1 в суді вину свою не визнав та пояснив, що протокол про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення складений із порушенням вимог чинного законодавства, а також недодержано встановленого законом порядку проходження військовослужбовцями огляду на встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. Звертає увагу суду на те, що протокол було складено у його відсутність. З протоколом не згодний та вважає його незаконним, а викладені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності. Він не відмовлявся від проходження огляду, пояснював, що має хронічне захворювання псоріаз, у зв`язку з чим постійно користується спеціальними медичними препаратами, які мають специфічний запах. Тому, просить суд, закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засідання були дослідження наступні матеріали справи:

-протокол про адміністративне правопорушення № 118 від 15.10.2025, складений командиром мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП (а.с.3-4);

-акт відмови від проходження медичного обстеження в лікувальних закладах МОЗ на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння від 05.10.2025 (а.с.5);

-письмові пояснення: ОСОБА_2 (а. с. 6), ОСОБА_3 (а. с. 7);

-службова характеристика ОСОБА_1 (а. с. 8);

-витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій сатині) № 282 від 25.09.2025 про призначення сержанта ОСОБА_1 на посаду командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 (а. с. 11).

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, визнає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Диспозицією ч. 3 ст. 17220 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

До діяння відноситься: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те, начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

За приписами ч. 4 ст. 266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За приписами ч. 7 ст. 266-1 КУпАП, порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3, 4 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 32 від 12.01.2024, огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа) з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що огляд проводиться:

- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

- лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Також, п. 8 Порядку передбачено, що військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В такому разі відповідно до п. 10 Порядку уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я.

В порушення вказаних вимог закону, до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалося уповноваженою посадовою особою проходження відповідного огляду на встановлення стану сп`яніння на місці вчинення (виявлення) правопорушення. А також, в матеріалах справи відсутній акт такого огляду останнього на встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення (виявлення) правопорушення. Натомість в матеріалах справи міститься лише акт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження в лікувальних закладах МОЗ на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами та обов`язками, передбаченими статтею 268 КУпАП, а також їй надається можливість надати свої пояснення, заперечення, уточнення.

Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього та двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, із матеріалів справи не вбачається, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , лише зазначено, що він відмовився від його підписання, надання пояснень та отримання копії протоколу, в присутності двох свідків. В той же час в протоколі відсутні підписи свідків, які б засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, не засвідчено підписами свідків і факт роз`яснення останньому його права та відмова від отримання примірника протоколу. В письмових поясненнях свідків також відсутні покази, що ОСОБА_1 пропонувалося уповноваженою посадовою особою проходження відповідного огляду на встановлення стану сп`яніння як на місці вчинення (виявлення) правопорушення, так і в медичному закладі.

Крім того, в протоколі вдруковані пояснення від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності із визнанням своєї вини, але в той же час зазначено, що від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, а відтак і відсутність самого складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 3 статті 17220, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 2661, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. О. Тимошенко