САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3625/25
Провадження №3/726/801/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, продавець ,за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 р. серії ВАД №652224, ОСОБА_1 10.08.2025 р. о 20:35 год. в магазині «Максімус» за адресою: м. Чернівці, вул. О. Вільшини, 7-В, будучи продавцем цього магазину, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, а саме пиво «Львівське 1715» без ліцензії на здійснення (продаж) вказаним видом господарської діяльності, що підлягає обов`язковому ліцензуванню, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Паланійчук В.П. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 не визнав, підтримав письмові пояснення гр. ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи, та звернув увагу на те, що в даному магазині не здійснюється торгівля алкоголем, оскільки такого товару взагалі немає в наявності, лише продукти харчування. Також зазначив, що доказів продажу вказаного товару в матеріалах справи не має. На підставі викладеного просив закрити провадження по справі.

Заслухавши представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Паланійчук В.П., та дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, у протоколі повинно бути відображено такі складові: фактичні обставини, формулювання порушення та правову кваліфікацію.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті 3 ГК України, передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України, передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання. Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Так, пунктом 7 статті 7 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" №222-VIII від 02.03.2015 року, встановлено, що виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Відповідно до ст. 1Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального",діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно з ч. 20 ст. 15Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 652224 від 14 серпня 2025 року, вбачається що ОСОБА_1 , 11 жовтня 2023 року о 15 год. 00 хв. в магазині «Максімус», що розташований за адресою м. Чернівці, вул. Вільшини, 7-В , здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без відповідної на те ліцензії, тобто здійснила продаж слабоалкогольного напою Т.М. "Львівське 1715" вартістю 105 грн. неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак в матеріалах справи, яка надійшла до суду, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів, які б вказували саме на здійснення нею торгівлі алкогольними напоями, відсутні.

Так, відповідно до вимог КУпАП у разі наявності свідків правопорушення їх прізвища і адреса обов?язково вказуються в протоколі про адміністративне правопорушення, а відсутність у протоколі інформації про присутність свідка є порушенням процедури, адже свідка є особи, які можу викликатись для надання показань, і ця процедура має бути задокументована. Такий протокол може бути визнаний недійсним або неналежним доказом. Згідно протоколу ВАД №52959 від 14.08.2025р. працівником поліції вказано, що свідків вказаного в протоколі правопорушення немає, у графі свідки - відсутні.

Дослідивши матеріали справи надані працівниками поліції, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять будь-яких інших належних чи допустимих доказів здійснення продажу слабоалкогольного напою зокрема саме ТМ "Львівське 1715" без ліцензіі, а саме в магазині за адресою АДРЕСА_1 і саме громадянкою ОСОБА_1 .

Крім того матеріали справи складені лише на підставі заяви ОСОБА_3 при цьому матеріали справи не містять доказів того, що працівниками поліції було встановлено (виявлено), що дійсно неповнолітній придбав пиво ТМ "Львівське 1715" - відсутня фіксація товару та сам товар, який нібито був придбаний, і не надано належних та допустимих доказів наявності в продажі у магазині "Максімус" алкогольних товарів, зокрема напою ТМ "Львівське 1715".

Крім того постановою №8 від 03.10.2025 р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті ЧРМ було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відсутність достовірних даних про те, що у час та в місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями, за відсутності в матеріалах справи даних розрахункових документів, які б підтверджували факт купівлі-продажу (розрахункова квитанція, фіскальний чек, тощо), дає підстави прийти до висновку про недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, як це передбачено диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП.

Відтак, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 164 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь особи, яка притягується до відповідальності, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого їй протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 247, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЛ. В. Байцар