Справа № 352/2492/25
Провадження № 3/352/1031/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції №1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області Нагорняком В.В. 26 жовтня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

26 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин в селі Марківці, вулиця Центральна, 18-А ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився відповідно до встановленого порядку на місці зупинки із використанням газоаналізатора «Алкофор 507». Відповідно до тесту №000074, результат огляду 1.96 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР).

Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

28 жовтня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 05 листопада 2025 року.

3. Докази, досліджені під час судового розгляду:

3.1 Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що визнає себе винуватим та підтвердив фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що у нього відсутні будь-які клопотання, правовою допомогою адвоката користуватись не бажає та вважає за можливе проводити розгляд справи.

Пояснив, що дійсно керував автомоіблем в стані сп`яніння. Випив алкоголь, оскільки у нього був такий настрій. Після зупинки автомобіля поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, який підтвердив факт перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Він погодився із результатом огляду на місці.

3.2 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 26 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин в селі Марківці, вулиця Центральна, 18-А ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився відповідно до встановленого порядку на місці зупинки із використанням газоаналізатора «Алкофор 507». Відповідно до тесту №000074, результат огляду 1.96 проміле, чим порушив пункт 2.9.а ПДР.

Від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 жовтня 2025 року

Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Результат огляду позитивний, 1.96 проміле.

Тестна алкоголь до протоколу ЕПР1 1494811

Згідно із тестом, ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року о 17:30 годин пройшов тест на алкогольне сп`яніння за допомогою «АлкоФор 507», результат позитивний 1.96 проміле. Із результатом ОСОБА_1 згідний, про що свідчить його підпис.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови за допомогою приладу «АлкоФор 507». Результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 1.96 проміле.

Із результатом ОСОБА_1 згідний, про що свідчить його підпис.

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки «АлкоФор 507» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 26 жовтня 2025 року.

Згідно із текстом постанови, ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за частиною другою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено штраф у розмірі 3400 гривень, у зв`язку із тим, що 26 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин в селі Марківці, вулиця Центральна, 18-А ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч перетнув подвійну суцільну лінію дорожньо розмітки.1.3, при перевірці документів не мав права керування таким транспортом.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого здійснено огляд та затримання автомобіля марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик

3.2 відеозаписи з бодікамери та поліцейського автомобіля

На відеозаписі зафіксований рух марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 , його зупинка, вихід ОСОБА_1 із водійського сидіння, подальше повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, процедуру та результат проходження огляду на стан сп`яніння із застосування драгеру, згоду ОСОБА_1 із результатом огляду, роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав та процедуру складення протоколу та інших документів.

4.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» (заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

V.І щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

V.ІІ щодо керування транспортним засобом

Факт керування ОСОБА_1 автомоіблем підтверджується:

-Відеозаписом, на якому афіксований рух автомобіля марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 та вихід ОСОБА_1 із водійського сидіння пісял зупинки автомобіля;

-постановою від 26 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за другою статті 126 кодексу України про адміністративне правопорушення, за керування тим самим транспортним засобом в той самий час (26 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин ) та в тому ж місці, як і в цій справі. На сайті судової влади України відсутні відомості щодо оскарження вказаної постанови. За таких обставин, Суддя вважає вказану постанову належним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем саме о 17 годині 16 хвилини, тобто в час, за який складено також протокол в цій справі;

-поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні;

-протоколом про адміністративне правопорушення,який складено одразу після події, в зв`язку із чим Суддя вважає, що поліцейські були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим у відповідності до статті 251 КУпАП оцінює протокол в якості доказу, який в сукупності постановою про притягнення його до відповідальності підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

V.III щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

-тестом на алкоголь, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,96 проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,96 проміле;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, результат позитивний, 1,98 проміле;

-відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 проходив процедуру огляду на стан алкогольного сп?яніння, результат позитивний, ОСОБА_1 згідний із результатом;

-поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, який визнав факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин в селі Марківці, вулиця Центральна, 18-А автомобілем марки ВАЗ-211540, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

VI. Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений такий безальтернативний вид адміністративного покарання як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає, що з огляду на характер і суворість стягнення, яке може бути застосовано до особи за статтю 130 КУпАП, правопорушення за цією статтею за своїм характером вважається „кримінальним згідно з Конвенцією, а тому на особу поширюються гарантії права на справедливий суд, визначені статтею 6 Конвенції, в тому числі така складова, як принцип індивідуального характеру відповідальності, що може бути підставою для призначення за аналогією зі статтею 69 Кримінального кодексу України більш м`якого покарання, ніж зазначено в санкції статті.

Враховуючи небезпеку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , небезпеку можливості настання наслідків, Суд вважає, що призначення стягнення в розмірі, меншому, від передбаченого санкцією статті, може мати місце у виключних випадках щодо обставин справи та характеристики особи, яка притягається до відповідальності.

В даному випадку відсутні такі виключні обставини справи та характеристики особи, які б свідчили про можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено санкцією статті для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

VII. Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО