ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 673/782/25

Провадження № 33/820/758/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, в залі суду за участі секретаря Мельничук К.С., захисника Стадніка В.О. , апеляційну скаргу захисника Стадніка В.О. на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, -

встановила:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, 12.07.2025 року о 16 год. 27 хв. по вул. Першотравнева, 8 в с. Літки Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.04.2025 року строком на 5 років, дане порушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Стаднік В.О. просить постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч.5 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Посилається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного рішення, а також на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що під час проведення превентивних поліцейських заходів, поліція зобов`язана довести особі до відома нормативно - правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи. Водночас, у протоколі вказано, що 12.07.2025 року о 16 год. 27 хв. по вул. Першотравнева, 8 в с. Літки Хмельницького району Хмельницької області, водій керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи

права керувати таким транспортним засобом, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія. При цьому, саме посвідчення водія представниками поліції запитано не було.

Сторона захисту стверджує, що працівником поліції, в порушення вимог ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не було поінформовано водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, а тому вона є незаконною. Причина зупинки «підозрілі маневри» не є підставою для застосування превентивних поліцейських заходів.

Вважає, що посилання представників поліції на правовий режим воєнного стану є необгрунтованим з огляду на те, що вимогами ст. 32 ч. 2 Закону України "Про Національну поліцію України" передбачено "У період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово- облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах". Однак, як зафіксовано на відео з нагрудної камери, представники поліції не запитують військово-облікові документи.

Звертає увагу суду і на те, що транспортний засіб не здійснював рух, що підтверджується відео з нагрудної камери поліцейських 12.07.2025 року 16:27:00.

Вважає, що поліцейськими під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 були порушені вимоги ст. 32 Конституції України, ст. 10 ЗУ «Про захист персональних даних», а також внутрішні інструкції, за якими поліцейський не має права обговорювати службову інформацію, особливо щодо кримінальної історії особи, з третіми особами по особистому телефону, якщо це не безпосередньо пов`язано з виконанням службового завдання в даний момент. Попри це, у період з 16:34 по 16:38 патрульний веде розмову по телефону, в ході якої обговорює кримінальну історію водія, можливість його ув`язнення, позицію прокурорів та отримує вказівки від третьої особи щодо подальших дій. А тому, сторона захисту вражає, що такі дії є грубим порушенням конфіденційності, свідчать про відсутність незалежності та об`єктивності патрульного, а також про спробу скоординувати протиправні дії щодо водія на основі не процесуальної інформації та вказівок.

Зазначає апелянт, що у діях поліцейських вбачається погроза затримання особи без передбачених законом підстав, передбачених ЗУ «Про національну поліцію», що також підтверджується відеозаписом події.

Вказує, що працівники поліції безпідставно висунули вимогу до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не повідомили водію підстави для проведення такого огляду.

Звертає увагу і на те, що відповідно до вимог чинного законодавства, у разі встановлення повторності правопорушення за ст. 126 ч.5 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення має долучатися довідка, у якій зазначається дата вчинення попереднього адміністративного правопорушення та рішення, прийняте у відповідній справі. Однак, як вбачається з матеріалів справи, до протоколу серії ЕПР1 № 389425 така довідка не долучена, що є прямим порушенням установлених вимог законодавства та свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту також зазначає, що відео фіксація події велася не безперервно, спостерігається часте закриття бодікамери руками працівника поліції, що дає підстави вважати такий доказ недопустимим.

Окрім того, суттєвим порушенням при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є внесення до п.5 завідомо неправдивих відомостей, а саме посвідчення водія № НОМЕР_2 показано через систему дія, а документом з таким номером є паспорт громадянина України ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник - Стаднік В.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення з відеозаписом, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає та виходить з наступного.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №389425 від

12.07.2025року, відповідно до якого 12.07.2025 року о 16 год. 27 хв. по вул. Першотравнева, 8 в с. Літки Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.04.2025 року строком на 5 років, дане порушення вчинив повторно протягом року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.126 ч.5 КУпАП (а.с.1);

-копією постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від

15.04.2025року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого сю126 ч.5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років (а.с.5-6);

-довідкою, виданою СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області про те, що згідно бази даних ІПНП під час перевірки 12.07.2025р. станом на 16:40 год. у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , посвідчення водія відсутнє (а.с. 4);

-відеозаписом з фіксацією обставин вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП. Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи також не містять.

Посилання захисника на те, що транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 не здійснював руху, апеляційний суд відкидає, враховуючи наступне.

Із досліджених відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що 12.07.2025 року у денну пору доби, транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на обочині дороги по вул. Першотравнева, 8 в с. Літки Хмельницького району Хмельницької області. При наближенні працівників поліції до даного транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває на місці водія, спілкується із зачиненим вікном та дверима, ігнорує вимогу відчинити вікно та пред`явити документ, що посвідчує особу. Під час спілкування працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, на що той відповів, що зупинився «нормально», та неодноразово запитував, яке саме порушення він вчинив.

Отже, підстав сумніватись, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції апеляційний суд не вбачає, а доводи скаржника у цій частині є обраною тактикою захисту та спрямованою на уникнення від відповідальності.

Щодо аргументів сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 ч.І Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про- адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із відеозаписів убачається, що підставою для зупинки транспортного засобу було наявність обгрунтованих підстав вважати, що водій керував автомобілем з порушенням вимог ПДР України, здійснюючі незвичайні маневри. Таку підставу працівник поліції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 .

Зафіксована на відеозаписах, доданих до протоколу інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Враховуючи викладене, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, при цьому правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у причинному зв`язку з обов`язком водія мати при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Необгрунтованими є апеляційні твердження щодо порушення працівником поліції вимог ст.32 Конституції України та ст.10 Закону України «Про захист персональних даних».

З матеріалів справи не вбачається, що під час телефонної розмови працівник поліції розголошував персональні дані ОСОБА_1 чи іншу службову інформацію, доступ до якої обмежений законом. Сам факт здійснення телефонної розмови під час виконання службових обов`язків не свідчить про порушення конфіденційності чи упередженість працівника поліції, оскільки закон не забороняє використання засобів зв`язку для обміну інформацією, необхідною для належного виконання службових завдань.

Крім того, сторона захисту не навела доводів на підтвердження того, що така службова розмова вплинула на об`єктивність дій працівника поліції або мала наслідком порушення прав ОСОБА_1 . Відтак наведені твердження суд вважає припущеннями. Апеляційний суд також виходить з того, що сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити дії конкретних працівників поліції причетних до складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в установленому законом порядку.

Твердження апелянта про відсутність в матеріалах провадження повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників також не заслуговує на увагу. Так, дійсно на оптичному диску із записом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені із відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції під час виявлення та фіксації правопорушення, які є безперервними та дублюють зафіксовані події. Отже, це не може бути один безперервний відео файл, як вважає сторона захисту.

Суд вважає, що на відеозаписі достатньо повно відображено обставини, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, а також зафіксовано події, що дають можливість чітко встановити їх перебіг.

Відомостей, зафіксованих на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, є достатньо для з`ясування обставин оформлення відповідних матеріалів та підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно місцевий суд обгрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАД

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутня довідка щодо вчинення ОСОБА_1 попереднього адміністративного правопорушення, яка б підтверджувала повторність інкримінованого правопорушення, є безпідставними.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389425 від 12.07.2025 року чітко зазначено, що ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.04.2025 року строком на 5 років, що у свою чергу є ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КупАП.

Крім того, у пункті 11 цього ж протоколу зазначено, що до нього додаються зібрані матеріали справи, зокрема копія постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 15.04.2025 року, яка повною мірою підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 раніше адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КупАП.

Отже, твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах справи належних доказів повторності порушення протягом року, є безпідставними та такими, що спростовуються як змістом самого протоколу, так і наявними у справі документами, які підтверджують притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5 КУпАП у межах одного року.

Доводи захисника про наявність суттєвого порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з внесенням до пункту 5 завідомо неправдивих відомостей, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки особу правопорушника було належним чином ідентифіковано, а зазначена технічна неточність не дає підстав для скасування постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Стадніка В.О. залишити без задоволення.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 126 ч.5 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: