Справа № 156/1340/25
Провадження № 3/156/889/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Волинського рибоохоронного патруля Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Волинській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстроваоного за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , одруженого, слюсаря-механіка МАСТ ІНВЕСТ ГРУП, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

12.10.2025 о 12:30 ОСОБА_1 разом з громадянкою ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_3 на рибогосподарському водному об`єкті ставку у с. Колона Володимирського району Волинської області здійснював вилов водних біоресурсів (риби) забороненим знаряддям лову сіткою риболовецькою, виготовленою із сіткоснастевого матеріалу, під час чого риби не зловив. Риболовецька сітка належить громадянці ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 порушив ст. 52-1, абз. 3, 16 ч. 2 ст. 63 ЗУ "Про тваринний світ", пп. 4 п.1 Р IV «Правил любительського риболовства», за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 85 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання, призначене на 06.11.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 31.10.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі, визнання вини та прохання суворо його не карати.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу і що розгляд справи відбудеться о 10:45 год 06.11.2025 в Іваничівському районному суді Волинської області, проте не вжив жодних заходів для явки до суду, не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову) тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

IV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ВЛ № 0830 від 12.10.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.10.2025;

- копією опису вилученого у ОСОБА_2 майна;

- копією письмових пояснень ОСОБА_3 від 12.10.2025;

- копією квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 0829 та розпискою про прийняття на зберігання вилученого майна;

- копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 12.10.2025;

- фототаблицями до матеріалів справи про адміністративне правопорушення;

- письмовою заявою ОСОБА_2 від 31.10.2025, у якій свою вину у вчиненому визнає у повному обсязі.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правильною.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії особи, котра склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

За таких обставин, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Разом з тим, під час прийняття рішення про піддання адміністративному стягненню, необхідно врахувати обставини, зазначені у ст. 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що шкідливих наслідків від адміністративного правопорушення не наступило, суддя дійшов до переконання, що є підстави визнати дане правопорушення малозначимим.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та вважає за можливе застосувати ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно зі ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження справа закривається постановою органу (посадової особи), який уповноважений розглядати справу.

V. Судові витрати

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень. Такими статтями визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 283, ст. 284 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська