Провадження № 3/638/4843/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі судді Подус Г.С., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

05.08.2025 року о 22 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 111840-110-30 д.н.з. НОМЕР_1 у Харківській облс. Артемівка, вул. Центральна, 2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест відмовився під відеозапис бодікамер працівників поліції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Лихочової Маргарити Борисівни надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, яких вона зазначила наступне. 05 серпня 2025 року ОСОБА_1 повертався додому після важкого робочого дня. Однак, по дорозі він був зупиненим працівниками поліції, які не повідомивши йому жодної підстави для зупинки, безпідставно запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та склали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що вказані матеріали є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а зібрані докази є недопустимими у зв`язку із порушенням встановленого процесуального порядку, що підтверджується наступним. По-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №413771 від 05 серпня 2025 року, зазначено, що ОСОБА_1 ніби-то керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Однак, даний протокол про адміністративне правопорушення, як на основний доказ вини ОСОБА_1 , на який посилаються працівники поліції, в повному обсязі не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, жодних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в провадженні про адміністративне правопорушення не міститься, в тому числі, і в фрагментах відеозаписів із нагрудного відеореєстратора. Аналізуючи відеозаписи з нагрудного відеореєстратора, слід зазначити, що на першому фрагменті відео зафіксовано зупинку транспортного засобу (номерний знак не розібрати), в якому перебуває чоловік (обличчя не розібрати), до якого підходять два працівники поліції. Звертаю увагу, що протягом розмови ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції, що він не є водієм і транспортним засобом не керував, зокрема в 23.04 год, 23.06 год, 23.07 год, однак даний факт працівниками поліції було проігноровано. Таким чином, не вбачається жодного беззаперечного зв`язку між особою, що перебувала за кермом, та ОСОБА_1 . У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, обов`язку щодо проходження вказаного огляду в нього не було. Так, на вказаному компакт-диску наявні три відеофайли: на першому зафіксовано транспортний засіб УАЗ (з відеозапису не видно номерний знак) 08.01.2024 о 10:57 рухається по прямій ділянці дороги, на якій немає ні поворотів, ні з`їздів. Патрульний автомобіль зупиняється з правої сторони УАЗу, при цьому не зафіксовано - хто саме перебуває за кермом УАЗу. В кінці відео патрульний автомобіль від`їзджає назад і видно двоє чоловіків у військових куртках (обличчя не розібрати). На другому відеофайлі зафіксовано: на початку відео поліцейський знімає довколишні пейзажі, після чого з УАЗу (не з місця водія) виходить чоловік, який одягає чорну цивільну куртку, після чого йому пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовляється (другий відеозапис розпочато об 11:23год. 08.01.2024). На третьому відео зафіксовано процес складання та підписання документів. По-друге, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція) у графі «до протоколу додається» додаються пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Згідно п. 15 Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Однак, всупереч вказаним вимогам, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №413771 від 05 серпня 2025 року не зазначено жодних додатків із конкретною ідентифікацією документів. У тексті зазначено лише загальні формулювання: рапорт, акт огляду тощо, без конкретизації. Таким чином, протокол фактично не містить жодних чітко визначених доказів, які б підтверджували викладені в ньому обставини, що є істотним порушенням вимог Інструкції. По-третє, відповідно до п. 11 Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З фрагментів відеозаписів з нагрудного відеореєстратора, який містяться в матеріалах справи, вбачається, що працівник поліції тільки частково роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП. Представник поліції не надав ОСОБА_1 можливість ознайомитися із складеним протоколом, а тільки вказав місця, в яких потрібно підписати. В фрагментах відеозаписів, долучених до матеріалів справи, відсутня фіксація ознайомлення ОСОБА_1 з складеним протоколом. Крім цього, не зафіксовано те, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу. По-четверте, працівники поліції не зазначили що саме було підставою для зупинки. З аналізу фрагментів відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції жодної підстави для зупинки транспортного засобу так і не називає. Після запитання ОСОБА_1 про підставу зупинки працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 був не прищепнутий ременем безпеки. Звертає увагу, що даний факт на відеозаписах не зафіксовано. По-п`яте, підстави для проведення огляду ОСОБА_1 не було. Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. В п. З Розділу І згаданої інструкції наведений вичерпний перелік ознак алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З аналізу наведених норм, чітко випливає, що огляд на стан сп`яніння можливий лише за наявністю ознак сп`яніння, тобто двох і більше. У протоколі серії ЕПРІ №413771 від 05 серпня 2025 року зазначено, що в ОСОБА_1 , ніби-то, виявлено запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та тремтіння пальців рук. Однак, проаналізувавши відеозаписи потрібно зазначити що, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе стримано, мова була виразна, чітко відповідав на запитання, хода також нічим не відрізняється (похитування відсутні), тремтіння рук відсутнє, як і відсутнє почервоніння очей. Окрім того, відомо, що запах алкоголю з рота може бути обумовлений вживанням безалкогольних напоїв, медичних препаратів або навіть деякими харчовими продуктами. Оскільки співробітниками поліції до огляду не залучались свідки, а відеозаписом спростовується наявність таких ознак, вважаю, що повідомлені ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, були зазначені формально і не підтверджуються іншими доказами, а тому зазначення таких ознак викликає сумніви. При цьому, звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозаписах, де він зазначає, що погоджується пройти огляд, однак не є водієм транспортного засобу. В 22.58 год ОСОБА_1 зазначає, що буде проходити огляд на стан сп`яніння. В 23.00 год ОСОБА_2 ще раз зазначає, що буде проходити огляд на стан сп`яніння. В 23.04 год ОСОБА_1 знову зазначає, що буде проходити огляд. Однак, вказані факти не були взяті до уваги працівниками поліції. Всупереч згоді щодо проходження огляду, працівники поліції склали протокол про відмову від такого огляду. По-сьоме, матеріали справи як доказ містять відеозапис тільки з одного нагрудного відеореєстратора. Записи нагрудних камер повинні бути безперервними, запис відео повинен бути «не обрізаним», втручання в роботу боді камер, після початку відео запису (активації), - заборонено. Однак доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 диск містить відеозапис тільки з однієї нагрудної камери поліцейського, а тому можна констатувати факт відсутності безперервної фіксації подій, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №413771 від 05 серпня 2025 року. Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Фіксація подій була неповною, вибірковою та переривчастою, що прямо суперечить принципу безперервності та повноти доказової бази. Відсутність запису з другого нагрудного відеореєстратора створює прогалини у ланцюжку подій та перешкоджає формуванню об`єктивної картини. Більше того, це викликає обґрунтовані сумніви щодо дотримання поліцейськими встановленого порядку дій та прав особи, яка притягується до відповідальності. Отже, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку із тим, що у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Вищевказане захисник також підтримала у судовому засіданні.

Суддя, заслухавши думку захисника, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний особа, яка керує транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. Не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Також відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 або його захисник оскаржували неправомірні дії працівників поліцейських тощо.

Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.08.2025 року вбачається, що огляд ОСОБА_1 на місці не проводився та зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння. Від підпису ОСОБА_1 відмовився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2025 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Цей факт підтверджується і оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

Стосовно тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 нібито не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу суд зазначає наступне.

Так, дійсно з оглянутого відеозапису подій від 05.08.2025 року зафіксовано, що ОСОБА_1 декілька разів погоджувався пройти огляд, однак жодних реальних дій на подальше його проходження не вчиняє, маніпулюючи фактом того, що він не перебував за кермом а тому не є водієм зупиненого транспортного засобу та всіляко ухиляється.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що в ході спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота ,млява мова та тремтіння пальців рук, про що поліцейським було повідомлено останнього.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 вів себе адекватно не виявляючи описаних у протоколі ознак алкогольного сп`яніння спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що впродовж всього спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції, водій вів себе агресивно та всіляко провокував поліцейських, зокрема активно вживав нецензурну лайку та образливі звернення до самих поліцейських. Натомість поведінка працівників поліції є гідною та стриманою, незважаючи на всі намагання ОСОБА_1 вивести їх із рівноваги.

Із відеозапису також вбачається наявність всіх описаних поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння водія.

Стосовно тверджень захисника про порушення такої вимоги до відеозапису як його безперервність, суд не бере їх до уваги оскільки із дослідження усіх відеозаписів чітко вбачається, що закінчення кожного його фрагменту (зафіксовані події, діалоги тощо) в подальшому чітко продовжуються іншим фрагментом. Із аналізу відеозапису не вбачається жодних ознак обрізки відео або фрагментарного підходу до фіксування подій від 05.08.2025 року.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 автомобілем.

З першого відеозапису чітко видно, що патрульний автомобіль переслідує автомобіль ОСОБА_1 , зупиняє його на узбіччі та паркується позаду нього. Нагрудна камера поліцейського, що перебував за кермом службового автомобіля фіксує, що після зупинки на водійському сидінні ВАЗ перебуває ОСОБА_1 , який намагається набрати номер телефону свого захисника, а потім шукає свої документи. В салоні зупиненого автомобіля немає інших осіб, які б теоретично могли би керувати автомобілем замість ОСОБА_1 .

Працівниками поліції повідомлено про причини зупинки транспортного засобу та запропоновано пред`явити документи. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння також запропоновано пройти огляд на місці зупинки та роз`яснено подальші наслідки. Крім того, на вимогу ОСОБА_1 зачекати поліцейських, поки той зателефонує своєму адвокату, працівники поліції надали такий час, зазначивши, що останній може реалізувати своє право на захист без обмежень у часових рамках.

Суд визнає неспроможними також доводи захисника Ільченка О.В. під час складання протоколу, що виразилося у нероз`ясненні ст. 63 Конституції України, зокрема його право ненадання пояснень та залучення адвоката, оскільки вони спростовуються фактичними даними, що містяться на відеозаписах.

Також суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не надали можливість ознайомитись із протоколом та іншими складеними документи в ході розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 надав свою категоричну відмову у підписанні протоколу та отриманні його копії.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», «Болдеа проти Румунії», «Морейра Феррейра проти Португалії»).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413771 від 05.08.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу, даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 251,266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: