Провадження №3/750/4327/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі серії ВАД №772542 від 07.10.2025, ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в п`яному вигляді з явними ознаками такого, а саме - почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота 07.10.2025 о 21:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодилась, вказала, що вона викликала поліцію, оскільки повернувшись додому, з`ясувалось, що дочка без дозволу пішла ночувати до подруги, яка є старшою за неї по віку і погано на неї впливає, на її прохання повернутись дочка не реагувала, тому вона прийшла до будинку, де та перебувала та викликала поліцію, щоб забрати дитину додому, а склали протокол стосовно неї безпідставно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правоохоронним органом за ч.1 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУПАП настає у разі саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано суть адміністративного порушення, а саме в чому виражається ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, з огляду на те, що ст. 150 СК України містить частини, і в протоколі не зазначено, яку з них своїми діями порушила ОСОБА_1 . При цьому, у протоколі зазначено, що « ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме перебувала в п`яному вигляді з явними ознаками такого, а саме - почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота…. внаслідок чого не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки», однак, в порушення ст. 256 КУпАП, доказів на підтвердження вказаної у протоколі обставини щодо перебування ОСОБА_1 «в п`яному вигляді», до матеріалів адміністративної справи долучено не було, а почервоніння обличчя і різкий запах з порожнини рота (при тому, що який саме різкий запах не зазначено) не є підтвердженням стану алкогольного сп`яніння особи, а лише суб`єктивним припущенням посадової особи, яка складала протокол, за відсутності належних доказів того (висновок лікаря тощо).

Більш того, до протоколу долучено копію електронної форми звернення на канал «102», відповідно до якої саме ОСОБА_1 викликала поліцію в зв`язку з тим що її дочка ОСОБА_2 пішла з дому після конфлікту між ними, і не хоче йти додому, сказавши, що буде жити у подруги.

Отже, аналізуючи вказаний протокол та долучені до нього докази, суд звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, у чому саме це виявилось, тобто не вказано у який конкретно спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки, та які саме батьківські обов`язки, із передбачених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України, вона не виконала та не могла виконувати в повній мірі.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду, відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази на підтвердження наявного в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, із наданих суду матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №772542 від 07.10.2025, копії електронної форми виводу звернення на канал «102» від 07.10.2025, копії письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.10.2025, копії письмових пояснень ОСОБА_3 від 07.10.2025, копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , відеозапису до протоколу серії ВАД №772542 від 07.10.2025, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 було вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто матеріали справи, які надійшли до суду від управління патрульної поліції в Чернігівській області, не містять належних та допустимих доказів дійсного вчинення ОСОБА_1 07.10.2025 невиконання обов`язків щодо виховання дитини. Суду не було надано належних доказів про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , обставинам справи та на підтвердження вини останньої у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши усі докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за відсутністю у справі доказів на спростування позиції захисту ОСОБА_1 , керуючись принципом презумпції невинуватості та правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність доказами поза розумним сумнівів факту вчинення ОСОБА_1 невиконання обов`язків щодо виховання дитини, матеріалами справи не доведено вину останньої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, тобто у діях ОСОБА_1 відсутній склад вищевказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.1, 284 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь