Справа № 452/3780/24 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І. А.
Провадження № 33/811/1273/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

з участю захисника адвоката Качмара І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника адвоката Качмара І.О. на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 09 жовтня 2024 року о 17 год. 54 хв. в м. Самборі по вул. Шевченка, Львівської області, керував транспортним засобом Citroen Jumper н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому лікувальному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №1684, від керування ТЗ відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП..

На постанову судді захисник адвокат Качмар І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що ОСОБА_1 ні в стані наркотичного сп`яніння, ні будь-якого не перебував.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції з тих підстав, що у них є повідомлення про те, що ОСОБА_2 може перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та результат огляду виявився негативним.

Вказує, що у протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), тоді як на місці огляду стан алкогольного сп`яніння не підтвердився.

Вважає, що зазначене може свідчити про завідоме фабрикування матеріалів адміністративної справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено письмового направлення в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, а відтак слід вважати, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

У судовому засіданні захисник Качмар І.О. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Його захисник Качмар І.О. не заперечував проти проведення розгляду у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 09.10.2025 серії ЕПР1 № 146796 (а.с. 3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.10.2025, відповідного до якого ОСОБА_1 скеровано на огляд до КНП СМР Самбірська ЦЛ, у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 , а також факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 6);

рапортом помічника чергового Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Малиша Р.А. відповідно до якого 09.10.2025 о 17.54 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.10.2025 о 17.53 год. надійшло повідомлення з тел. , що водій Сітроен білого кольору н.з. НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 10 хв тому заявник бачив автомобіль на АЗС на вїзд у м. Самбір зі сторони м. Старий Самбір. На місце події відправлено ГРПП д/н1598 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області (а.с.5);

рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Ванівського І.В. від 09.10.2025, відповідно до якого виїздом на місце події на вул. Шевченка м. Самбір, було виявлено автомобіль марки Citroen Jumper н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та в ході спілкування в останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в Самбірську ЦЛ, від чого ОСОБА_1 відмовився. Відносно останнього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 09.10.2025 (а.с.5).

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Щодо доводів апелянта про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Вищевказане обґрунтовує, що при скеруванні ОСОБА_1 на огляд для визначення стану сп`яніння працівник поліції не порушив вимог Інструкції, позаяк визначення ознак сп`яніння та подальше направлення на огляд здійснюється на розсуд поліцейського.

Апеляційний суд відкидає як безпідставні твердження апелянта про те, що у протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці), тоді як на місці огляду стан алкогольного сп`яніння не підтвердився, та звертає увагу, що відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є, у тому числі і наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота).

При цьому суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що направлення у медичний заклад складено формально та не вручено ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Сам бланк направлення не містить будь-яких вимог щодо письмової відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що невручення ОСОБА_1 вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР та не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Качмара Івана Остаповича залишити без задоволення.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА