Справа № 343/1397/25
Провадження № 33/4808/712/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Воробця Р.М.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Воробця Р.М. на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

21 липня 2025 року о 07:12 год. в с.Тяпче по вул. Лесі Українки Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Honda Dio», без державного номерного знака, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та захисник Ворбець Р.М. просять скасувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що справу розглянуто 26 вересня 2025 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та будь-яких достовірних даних, що ОСОБА_1 було відомо про день та час місце розгляду справи у матеріалах справи немає, а тому суд першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 порушив його право на захист.

Пояснює, що ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, та вказує що 21 липня 2025 року біля 05 год. 45 хв. скутером «Honda Dio» виїхав до нафтової свердловини в с. Тяпче, де працює оператором насосної станції, щоб заступити з 06 години ранку на чергування. На центральній дорозі в с. Тяпче його намагався заблокувати поліцейський автомобіль з якого вибігли двоє людей у військовій формі. Він зрозумів, що це працівники ТЦК, і скутером їх об`їхав, а далі зупинився кинув скутер в траву, та втік в господарство до свого знайомого. Після цього пішки він пішов по вуличках с. Тяпче до насосної станції, і коли вийшов з-за селом, то там з-за кущів вискочили вказані особи у військовій формі, та працівники поліції, які побили його посадили у поліцейський автомобіль та відвезли в Долинське відділення ТЦК. У відділенні ТЦК з`ясували його особу, встановили, що він являється працівником ПАТ «Укрантафта», має бронь від військової служби, і не підлягає мобілізації, і наказали його відпустити.. Однак працівники поліції, які його затримали сказали, що його так просто не відпустять та оформлять його по ст. 130 КУпАП за керування скутером в нетверезому стані. Він повідомив, що перебуває у тверезому стані, нащо поліцейські відповіли якщо він буде заперечувати, то відвезуть в обласний ТЦК в Івано-Франківськ. Поліцейські з працівниками ТЦК відвезли його на це ж саме місце в с. Тяпче, де він залишив скутер. Там вони викликали другий екіпаж, та наказали їм оформити його за ст. 130 КУпАП. На місці другий поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, нащо він відмовився, через тиск на нього зі сторони попередніх поліцейських, які в цей час стояли поруч. Після цього поліцейські склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Так, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 130 ч.1 КУпАП не визнає, бо був затриманий працівниками поліції як пішохід, а не водій. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, бо боявся погроз поліцейських відвезти його в обласний ТЦК.

Вказує, що згідно відеозапису, який проведений за допомогою службового нагрудного відео реєстратора і долучений до матеріалів справи зафіксовано, декілька відеофайлів. На першому відео файлі з реєстратора службового автомобіля, який без дати та часу зафіксовано як особа схожа на ОСОБА_1 , яка керує скутером. Службовий автомобіль блокує ОСОБА_1 , однак останній об`їжджає поліцейський автомобіль та ховається за кутом магазину. На інших відео файлах відеозапис розпочинається о 07.36 годин 21.07.2025 року. ОСОБА_1 перебуває біля скутера на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі відмовляється, мотивуючи, тим що запізнюється на роботу. Поліцейський повідомляє, що стосовно ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, не роз`яснюючи останньому, що відмова від огляду, прирівнюється до стану алкогольного сп`яніння. Далі під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, щоб вони скоріше склали адміністративний протокол, бо він в 6 год повинен почати роботу.

При перегляді відеозапису даних, про те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, рух транспортного засобу, та процес зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано.

Звертає увагу, що з відеозапису долученого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачаються ознаки алкогольного сп?яніння, поведінка водія спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.

Підсумовує, що матеріали адміністративної справи не містять жодних належних, та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керуванням транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування транспортним засобом, передбаченого у нормативно-правових актах України. Факт перебування особи біля транспортного засобу та не виконання такою особою функцій водія не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Воробець Р.М. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

-ОСОБА_1 та його захисник Воробець Р.М. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Воробця Р.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397924 від 21 липня 2025 року (а.с. 1) 21 липня 2025 року о 07 год. 12 хв. в с. Тяпче по вул. Лесі Українки Калуського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio» без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудну персональну камеру . Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Гончарем Н.М. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей- не проводився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 3) в КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» на такий огляд направлявся 21 липня 2025 року ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився.

Згідно з копією постанови від 21 липня 2025 року серії ЕНА №5273749(а.с. 6) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 21 липня 2025 року о 07 год. 32 хв. в с. Тяпче, по вул. Лесі Українки водій ОСОБА_1 керуючи скутером Honda Dio не користувався мотошоломом, без номерного знака та не мав при собі посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР керування транспортним засобом особою, яке не має права керування таким транспортним засобом.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

На відеозаписах, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 9), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі. Так, даний диск містить 5 файлів. Зокрема на файлі, що має назву «0000000__0003», тривалістю 15:00 хв., зафіксовано як працівниками поліції зупинено скутер марки «Honda Dio», б/н, під керуванням ОСОБА_1 , який на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці події та у медичному закладі відмовляється проходити такий огляд (00:54 хв.). Тоді поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено останньому його права та обов`язки. При цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень чи зауважень не висловлював. На файлі, що має назву «0000000__0006», тривалістю 05:07 хв., ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397924, який він підписав та отримав його копію.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Пояснення сторони захисту про те, що працівники поліції безпідставно та незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , є голослівними, адже ці обставини не підлягають встановленню, перевірці, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, незгода водія з зупинкою транспортного засобу поліцейськими та її причинами, не може бути причиною відмови від виконання або обґрунтуванням ухиляння законних, неодноразових вимог поліцейського, що виконує свої службові обов`язки, зокрема у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі. Формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідних відеореєстраторів.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується доказами в матеріалах справи, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Звертаю увагу, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та підстава для складення протоколу.

Твердження сторони захисту про те, щосправу розглянуто без участі ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист, вимоги ст. 268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перенесення розгляду справи повинно бути зумовлене поважними причинами. Поважність причин неможливості взяти участь у судовому засіданні має довести особа, заявивши відповідне клопотання.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду (а.с. 18, 20).

При цьому, адвокат Керницький В.М., в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду справи (а.с. 12).

Суддя суду першої інстанції з метою повного забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 неодноразово відклав розгляд справи.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» доходжу висновку, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Перенесення розгляду справи повинно бути зумовлене поважними причинами. Поважність причин неможливості взяти участь у судовому засіданні має довести особа, яка заявляє відповідне клопотання.

Таким чином, судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутність не призвело їх порушення.

Твердження сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_1 працівниками поліції незаконних заходів під час оформлення вказаних матеріалів, вважаю не може бути перевірено в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю повноважень у суду апеляційної інстанції, так як вказані твердження за зверненням особи має перевіряти ДБР, оскільки таке має ознаки кримінального провадження.

Сторона захисту не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Воробця Р.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло