Справа № 938/1166/25
Провадження № 33/4808/741/25
Категорія ч. 2 ст. 204-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 07 липня 2025 року о 20 год. 25 хв., в складі групи осіб, а саме спільно з іншими особами, щодо яких складено окремі протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку прикордонного знаку 415 на відстані 12 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в межах контрольованого прикордонного району, де був виявлений, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначає, що суд прийняв рішення безпідставно, оскільки доводи які наведені в протоколі не підтверджені доказами.

Вказує, що в протоколі не зазначено, які конкретні дії він вчинив для спроби незаконного перетину кордону. А пояснення, що ним надані не можуть утворювати склад правопорушення.

Наголошує, що матеріали справи не місять доказів того, що у нього дійсно був намір перетнути державний кордон, оскільки він перебував на достатньо великій відстані від кордону.

Звертає увагу, що суд послався на протоколи відносно інших осіб, як на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, проте протоколи і пояснення інших особі також не можуть бути доказом його винуватості.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він подавав апеляційну скаргу.

Відомості про те, що ОСОБА_1 залучив захисника, в матеріалах справи відсутні.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов хибних висновків.

Досліджуючи матеріали справи доходжу до висновку, що наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, -

Отже, ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Перевіривши зміст обвинувачення, що викладене в протоколі, доходжу до висновку про його неконкретність, оскільки не зазначено дій, які особа виконала для спроби перетину кордону, оскільки відповідальність передбачена саме за спробу, або перетин державного кордону. Такий недолік змісту обвинувачення, що викладено в протоколі порушує право на захист від конкретного обвинувачення.

Звертаю увагу, що судом першої розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у відсутність ОСОБА_1 та не надавши оцінку безпосередньо його поясненням.

Так, вважаючи винуватість ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 201-4 КУпАП доведеною, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343911 (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_1 , 07 липня 2025 року о 20 год. 25 хв., в складі групи осіб, а саме спільно з іншими особами, щодо яких складено окремі протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку прикордонного знаку 415 на відстані 12 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в межах контрольованого прикордонного району, де був виявлений, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки старшим сержантом ОСОБА_2 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідних графах протоколу підписав документ, та надав пояснення, що спільно з іншими людьми мав намір перетнути кордон України з Румунією з метою працевлаштування.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Також суд взяв до уваги копії протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343913 (а.с. 2) щодо ОСОБА_3 , протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343909 (а.с. 3) щодо ОСОБА_4 , протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343910 (а.с. 4) щодо ОСОБА_5 та протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343912 (а.с. 5) щодо ОСОБА_6 .

Також судом при прийнятті рішення враховано рапорт інспектора прикордонної служби 1-категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстер-сержанта ОСОБА_7 , відповідно до якого він доповідає, що 07 липня 2025 року о 20:35 прикордонним нарядом «Контрольний патруль», на відстані 20 кілометрів до лінії державного кордону, на території населеного пункту Грамотне Білоберізької об`єднаної територіальної громади, Верховинського району, Івано-Франківської області, тобто в межах прикордонного контрольованого району, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 спільно з громадянами у країни, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які рухалися в напрямку 415 прикордонного знаку (напрямок н.п. Руська Поляна, Румунія). В ході спілкування із вищезазначеною особою було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 прибув у контрольований прикордонний район з метою подальшого незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску. У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_1 зізнався, що через побоювання за власне життя та здоров`я наважився нелегальним шляхом покинути територію України та потрапити до країн Європейського Союзу у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зауважую, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та рапорт, самі по собі не можуть бути достатніми доказами для висновку про винуватість особи, якщо обставини правопорушення не підтверджені іншими доказами.

До матеріалів справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343913 (а.с. 2) щодо ОСОБА_3 , протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343909 (а.с. 3) щодо ОСОБА_4 , протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343910 (а.с. 4) щодо ОСОБА_5 та протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343912 (а.с. 5) щодо ОСОБА_6 про вчинення ними адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, проте вказані протоколи не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого діяння, оскільки є актом обвинувачення інших осіб, а відповідно без допиту таких та безпосереднього отримання такої інформації від осіб, після роз`яснення відповідних процесуальних прав та обов`язків та змісту ст. 63 Конституції України, вказану в протоколах інформацію неможливо визнати допустимим доказом по справі.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року серії ЗхРУ №343911 (а.с. 1) містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він спільно з іншими людьми мав намір перетнути кордон України з Румунією з метою працевлаштування.

Разом з тим такі пояснення не є доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки не містять відомостей про виконання дій спрямованих на незаконний перетин кордону.

Сам факт перебування ОСОБА_1 на напрямку 415 прикордонного знаку на відстані 12000 м. до лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в межах контрольованого прикордонного району не вказує та не підтверджує його спробу перетнути кордон.

Враховуючи вищевикладене доходжу висновку про те, що справа не містить будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за обставин обвинувачення, викладених у постанові.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло