Провадження № 3/344/5370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2032 від 22.09.2025 року ОСОБА_1 , неутримав до сплати податок на доходи фізичних осіб в сумі 12 132.00 ( у тому числі за 2023 рік 10 854,00 гривень, а за 2024 рік 1 278,00 гривень) та неутримав військовий збір у сумі 1 011,00 гривень (за 2023 рік 904,50 гривень, за 2024 рік 106,50 гривень), чим порушив пп.168.1.2, п.168.1. ст.168, пп.1.6 п.16 прим.1 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 VI зі змінами та доповненнями та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час, дату та місце проведення судового засідання на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 163-4 КУпАП передбачена відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд бере до уваги, те що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №2032 від 22.09.2025 року та акту про результати позапланової виїзної документальної перевірки правильності справляння податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військового збору №19174/09-19-24-08/ від 08.09.2025 року періодом вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є період з 01.01.2023 року по 31.12.2024 року та було виявлено 08.09.2025, натомість, дане адміністративне правопорушення відбулося в конкретному податковому періоді, та не є триваючим, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а саме за періоди: з 2023-2024 рік.

Судом отримано матеріали даної адміністративної справи 30.09.2025 року.

Відповідно до ст. 111.5 ПК України, триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

З цього приводу слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, не є триваючим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Суд враховує, що згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним не триваючого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП закінчився 31.03.2025 року, що є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно положень Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що при застосуванні ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.163-4, ст.ст. 7, 38, 247, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Тринчук