КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5034/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гринюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, 07.04.2025 о 12 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Саксаганського, 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Гринюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, мотивуючи клопотання тим, що розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , ніяких повідомлень про дату та час розгляду справи він не отримував, про існування постанови дізнався тільки 28 серпня 2025 року з додатку «Дія», куди прийшло повідомлення, що сплив термін сплати якогось штрафу.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що суддею суду першої інстанції були грубо порушені процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості прийняти безпосередню участь при розгляді справи та надати свої заперечення та пояснення у судовому засіданні.

Також апелянт вказує, що під час складання протоколу, працівником поліції всупереч вимог ст. 254 КУпАП, не було надано копії цього протоколу ОСОБА_1 , більш того останній аж ніяк не відмовлявся від отримання копії протоколу.

Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і на відео з боді камери це чітко видно. ОСОБА_1 неодноразово запитував працівника поліції, по якій причині його зупинили і чому його підозрюють, але ніякої відповіді на це він не отримав. Після цього, не роз`яснивши ОСОБА_1 процесуальні права, ні надавши копію складеного протоколу, працівник поліції сів до службового автомобіля та поїхав з місця зупинки.

Апелянт звертає увагу, що на підтвердження факту не перебування в стані наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вирішив самостійно звернутись до КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але йому було відмовлено у проходженні огляду, оскільки йому повідомили, що необхідне направлення на такий огляд від працівника поліції. У зв`язку з цим ОСОБА_1 вирішив звернутись до іншого медичного закладу «ДІЛА», за результатами досліджень якого 07 квітня 2025 року о 14 год. 02 хв. було встановлено, що ОСОБА_1 не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, в судовому засіданні при розгляді справи ОСОБА_1 присутнім не був, докази про отримання останнім повідомлення про дату, час та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні, як і докази того, що він отримував копію постанови суду. У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року слід поновити.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5. ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293188, згідно якого водій ОСОБА_1 07.04.2025 о 12 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Саксаганського, 74, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.04.2025; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил ПДР, а саме не ввімкнення покажчика повороту. При спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук. У зв`язку з цим поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 чіткої відповіді не надав, але сказав, що нікуди не поїде. При цьому, поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога та попередив, що у разі не ненадання чіткої відповіді, тобто, фактичного ухилення, він вимушений буде скласти на ОСОБА_1 протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після цього поліцейський ще декілька разів пропонував проїхати ОСОБА_1 у їх службовому автомобілі до лікаря нарколога для огляду на стан наркотичного сп`яніння, а на це лише отримував велику кількість зустрічних питань про наявність у поліцейських доказів про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Таку поведінку ОСОБА_1 поліцейським було розцінено як фактичну відмову від проходження огляду та внаслідок цього складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, зачитано права, роз`яснено, що його на добу відсторонено від керування транспортним засобом. При цьому, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 демонстративно закрився в автомобілі, сидів там з закритими дверями та вікнами, тому працівник поліції вимушений був роз`яснювати права, ознайомлювати зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та повідомляти про відсторонення саме в такий спосіб.

Згідно вимог закону, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Так, з відеозапису вбачається, що на неодноразову вимогу працівника поліції сісти ОСОБА_1 до службового автомобіля для того, щоб проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 такі вимоги не виконав, при цьому, хоч чіткої відмови від проходження огляду не висловив, разом з тим, на пропозиції поліцейського реагував одним і тим же запитанням про наявність у поліцейських відеозапису з причиною зупинки його транспортного засобу, а потім закрився в автомобілі, демонструючи таким чином відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наведеної норми, ОСОБА_1 мав беззастережно виконати законну вимогу поліцейського і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Таке прямо передбачено як п.2.5 ПДР України так і абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , реалізувавши своє право на керування транспортним засобом, повинен був беззастережно виконати законну вимогу працівника поліції і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чого не зробив, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також даними відеозапису спростовуються доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не отримав відповіді від працівника поліції про причини зупинки, оскільки працівник поліції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 , що його було зупинено за не ввімкнення покажчика повороту.

Крім того, під час перегляду відеозапису встановлено, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, оголошував останньому зміст складеного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, разом з тим, ОСОБА_1 демонстративно зачинився в автомобілі, тому такі роз`яснення поліцейських робив за зачиненими вікнами та дверями авто. І саме така поведінка ОСОБА_1 стала підставою невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника щодо того, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, підтвердженням чого є результатами досліджень від 07.04.2025 медичної лабораторії «ДІЛА», якими було встановлено, що ОСОБА_1 не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, то такі доводи не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне.

За змістом розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.05.2019 № 563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Лабораторія «ДІЛА» не наділена таким правом проводити огляд водіїв на стан сп`яніння та не уповноважена перевіряти належність заявнику наданого ним біоматеріалу у вигляді сечі, збирання якої не проводиться лабораторією, а доставляється заявником в ємності для сечі самостійно.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ указаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, проведення огляду за відсутності поліцейського свідчить про те, що не було забезпечено достовірності результатів дослідження, а також походження біоматеріалу (сечі) саме від ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, у даному випадку результати дослідження лабораторії «ДІЛА» № 980797416 від 07.04.2025 щодо визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 не можуть вважатися дійсним, а тому до уваги не беруться.

Окрім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

За вказаних обставин, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про порушення прав ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи судом першої інстанції відбувся без участі останнього, то зазначене порушення не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки, права ОСОБА_1 були в повній мірі реалізовані при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника Гринюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Гринюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал