ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23529/25

Провадження № 33/820/692/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Клюцука В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Клюцука В.П. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , притягнутої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Заячинці Локачинського району Волинської області, жительку АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, неодружену, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючу,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду ОСОБА_1 о 02 год. 31 хв. 11 серпня 2025 року по вул. Шевченка, 46/2, у м. Хмельницькому, в порушення п.2.9 «а» Правил

дорожнього руху, керувала транспортним засобом марки та моделі «Geely M303 Maple», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Клюцук В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт зазначає, що із відео файлів вбачається відсутість належної процедури демонстрації приладу, за допомогою якого пропонується пройти огляд на стан сп`яніння та не ознайомлено із його сертифікатом, в якому зазначено проведення востаннє калібрування Драгеру. Сторона захисту стверджує, що відомості у вказаному протоколі не відповідають дійсності, оскільки згідно з тих же записів фрагментів зйомки події, у ОСОБА_1 взагалі не простежуються явні ознаки алкогольного сп`яніння, у водія був відсутній запах алкоголю з порожнини рота, так як спочатку жодних зауважень до неї не було, розмова чітка та змістовна, чітка координація рухів, а також поведінка, яка повністю відповідає обстановці. Апелянт звертає увагу, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено зміст ст. 268 КупАП щодо можливості останній - скористатись юридичною допомогою адвоката та відповідно не вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання даної кваліфікованої правової допомоги. Таким чином, працівники поліції порушили права ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейськими не роз`яснено останній зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП, а відтак можливості останній скористатись правовою допомогою адвоката, що є грубим порушенням права на захист. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що матеріали справи не містять, передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також те, що поліцією не приймалось будь-яке рішення щодо порушення правил дорожнього руху останньою. Таким чином, обставини, визначені законом, які давали б поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі були відсутні.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та її захисника Клюцук В.П., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції дослідивши та проаналізувавши, належним чином, докази у справі дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП щодо складання та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 0,85 % проміле і остання погоджувався з даним результатом, про що свідчить її власноручний підпис у роздруківці чеку приладу Драгер.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 419172 від 11.08.2025 слідує, що ОСОБА_1 о 02 год. 31 хв. 11 серпня 2025 по вул. Шевченка, 46/2, у м. Хмельницькому, керувала транспортним засобом марки та моделі «Geely M303 Maple», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, зі згоди ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, за допомогою технічного приладу DRAGER ALKOTEST 7510 (ARND 0021) з результатом - 0,85 % проміле, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, а саме, даними:

- направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.08.2025 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та зафіксовано результати такого огляду ОСОБА_1 позитивний (0,85 ‰), із яким остання погодилася, поставивши свій підпис у відповідній графі цього акту;

- роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 7510» від 11.08.2025 (тест №667, результат 0,85 ‰);

- здійснених за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 .

Переглянутим судом першої та апеляційної інстанцій відеозаписом події зафіксовано розмову працівників поліції з ОСОБА_1 , якій повідомлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що водій погодилася, продувши у прилад Драгер, результат показав 0.85 % проміле, щодо якого ОСОБА_1 не заперечувала, відмовилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

На думку апеляційного суду, наданий відеозапис, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські, об`єктивно доводить факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису стороною захисту не надано, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Колегія суддів не вбачає жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В матеріалах справи відсутні, стороною захисту, під час апеляційного перегляду, не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Клюцука В.П. є неприйнятними.

Посилання апелянта на те, що поліцейські безпідставно її зупинили, оскільки ПДР України вона не порушувала, спростовується наступним.

Так, указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. При введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану як комендантська година. Комендантська година (заборонений час) - це заборона військовою адміністрацією, в певний час доби і на певний час, перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям населеного пункту, де встановлено Президентом України воєнний стан.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України та військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

Згідно з розпорядженням Хмельницької обласної військової адміністрації запроваджено комендантську годину на території Хмельницької області з 00 год 00 хв по 05 год 00 хв.

З матеріалів справи і відеозапису подій від 11.08.2025 року вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 02 годині 31 хвилин, тобто під час дії комендантської години, встановленої на території, зокрема м. Хмельницького, на час дії воєнного стану, під час дії якої діють відповідні обмеження, зокрема забороняється рух транспортних засобів, а відтак зупинка поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Твердження сторони захисту про порушення вимог ст. 268 КУпАП працівниками поліції спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419172 від 11.08.2025, в якому зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується її підписом.

З приводу доводів сторони захисту, щодо не безперервності наданого відеозапису, суд звертає увагу на те, що він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису, під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку колегії суддів, наданий суду фрагмент відеозапису, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 та відчули запах алкоголю з салону автомобіля. На запитання поліцейських ОСОБА_1 повідомила, що в автомобілі перебувають двоє пасажирів, які вживали алкогольні напої. Подія відбувалася у час дії комендантської години. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 вийти з автомобіля, під час спілкування з поліцейськими у неї спостерігалося помітне тремтіння рук, на запитання поліцейських, чи вживала вона алкоголь, ОСОБА_1 відповіла, що приблизно 23 години тому випила пива.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, погодилася з результатами тесту, проте відмовилася від проходження медичного огляду у медичному закладі.

Таким чином, твердження апелянта про відсутність підстав для складання протоколу та проведення огляду є безпідставними та спростовуються матеріалами відеозапису.

Що стосується доводів апелянта щодо використання працівниками поліції несертифікованого приладу «Drager Alcotest 7510», апеляційний суд відхиляє їх з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях.

Показник газоаналізатора за результатами тестування ОСОБА_1 становив 0,85 (тобто, більше 0,2 проміле алкоголю в крові).

Відповідно до «Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09 листопада 2004 № 1497 (діяв на час реєстрації приладу), ввезення на митну територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволяється тільки після їх державної реєстрації. Таким чином, на момент продажу та введення у експлуатацію будь-який медичний виріб повинен мати чинне Свідоцтво про державну реєстрацію. Окремі виключення щодо цієї вимоги можуть визначатись міністерством охорони здоров`я у встановленому порядку.

Медичний виріб «Drager Alcotest 7510» був зареєстрований в Україні у встановленому порядку і внесений до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 , Назва ВМ: Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Drager Alcotest 7510, Alcotest 6510, Alcotest 6810. Виробник: Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року.

У випадку, коли медичний виріб вже введено у експлуатацію і він застосовується за прямим призначенням, а термін дії Свідоцтва про державну реєстрацію на нього закінчився, користувач має право використовувати цей виріб, як мінімум, протягом терміну, вказаного в експлуатаційній документації.

Свідоцтва про державну реєстрацію можуть бути безстроковими, а можуть мати обмежений термін дії, а частина виробів може мати встановлений виробником термін експлуатації більший від цього терміну.

Таким чином, використання медичних виробів, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію, після закінчення дії такого Свідоцтва є дозволеним. Також процедура реєстрації та перереєстрації виробів медичних регламентується для виробника та/або його представника в Україні, а не користувача таких виробів. При втраті чинності свідоцтва про державну реєстрацію забороняється не використання раніше закупленої і введеної в експлуатацію медичної техніки, а лише її ввезення в Україну та розповсюдження (продаж) кінцевому споживачу за призначенням.

Отже, використання медичних виробів Alcotest 7510 виробництва Drager Safety AG & Co.KGaA, Germany, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені у експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року, після закінчення дії вказаного Свідоцтва (10 лютого 2015року) є можливим за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Згідно Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2007, виданого 10.07.2007, зокрема, тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Drager Alcotest 7510», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-07, міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження даного типа, становить не більше одного року.

Твердження апелянта, щодо ненадання працівниками поліції сертифікату відповідності на технічний прилад та свідоцтва про повірку не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки відповідно до розділу ІІ п.5 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, обов`язок працівника поліції надати сертифікат відповідності на технічний прилад, за допомогою якого пропонується водію пройти огляд на стан сп`яніння та свідоцтва про повірку, виникає лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Однак із змісту відеозапису такої вимоги від водія (особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ) не надходило.

Всі інші доводи, наведені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

На переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення та є способом її самозахисту.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність її вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Клюцука В.П. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.