Березівський районний суд Одеської області
04.11.2025
Справа № 494/2078/25
Провадження № 3/494/687/25
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А. та враховуючи, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Ширяївського, Іванівського, Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справ в розумні строки визначені КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444996 від 06.09.2025 року вбачається, що 06.09.2025 року о 00:00 год. в м. Березівка по вул. Молодіжній, 50 Березівського району Одеської області ОСОБА_1 керував ТЗ DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження освідування на місці зупинки ТЗ за допомогою технічного приладу газоаналізатору алкотестер Драгер 6820 або проходження даного освідування у Березівській міській лікарні відмовився. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві авто, чим порушив п.2.5.ПДР відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк., чи ін. сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП.

У судове засідання 29.09.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, однак від його представника на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляд у справи на іншу дату, просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 16.10.2025 року.

У судове засідання 16.10.2025 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явився, 16.10.2025 року від його представника надійшла заява про відкладення судового засідання, так як відносно ОСОБА_1 розглядається інша справа, призначена на 21.10.2025 року та взаємопов`язана з даною справою.

Судове засідання відкладено на 21.10.2025 року.

У судовому засіданні 21.10.2025 року представник ОСОБА_1 вказав, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки протокол складено з порушенням законодавства, просив викликати та допитати у судовому засіданні поліцейського, який склав протокол. 21.10.2025 року на адресу суду від його представника надійшли письмові пояснення, вказав, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає, вважає, що адміністративні матеріали відносно нього складені безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства. Співробітники поліції не мали права під час оголошення повітряної тривоги проводити будь-які процесуальні дії. Останні пропонували проїхати до лікарні та проводили розгляд справи під час повітряної тривоги, що ставило під загрозу життя ОСОБА_1 . Співробітниками поліції не дотримано процедуру огляду на стан сп`яніння, перед оглядом на стан сп`яніння не зазначає ознак алкогольного сп`яніння, лише вказає їх у протоколі, які не підтверджені актом огляду на стан сп`яніння. Також, у направленні до Березівської ЦМЛ від 06.09.2025 року відсутні відомості чи проводилось освідування водія та стан сп`яніння, відсутні відомості щодо особи, яка склала направлення, відсутній підпис. Рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. У зв`язку з вищевказаним, просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наданих пояснень, враховуючи заявлене клопотання про виклик поліцейського, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, судом винесена постанова про виклик поліцейського ОСОБА_2 та слухання справи відкладено на 04.11.2025 р.

Під час судового засідання 04.11.2025 року допитаний поліцейський ОСОБА_2 , зазначив, що перебував на добовому чергуванні. Під час патрулювання в м. Березівка Одеської області був зупинений автомобіль під керування ОСОБА_1 , після чого виявлено, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння та останньому запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Поліцейський заначив, що під час складення протоколу не чув сигналу повітряної тривоги. Також, вказав, не може надати відповіді щодо належного оформлення направлення та заповненняусіх граф, однак є відеодокази, які підтверджують вину ОСОБА_1 ,який вів себе нахабно та говорив, що він зможе вирішити ці проблеми.

Заслухавши пояснення учасників по справі, допитавши поліцейського, дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши надані поліцейськими відеозаписи, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 та його представник вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд звертає увагу на наступне:

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2025 року, з яким останній не погодився; рапорт від 06.09.2025 року, направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеодокази.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П.2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В ході перегляду відеодиску, який доданий до протоколу, судом встановлено, що: працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , в ході спілкування з останнім працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, з наданих представником Деде Ю.І. доказів вбачається, що 06.09.2025 року в період часу з 00:48 по 02:55 год на території Одеської області оголошена «Повітряна тривога».

При цьому, дата складання протоколу серії ЕПР 1№444996 значиться 06.09.2025 року 00:57:23, тобто саме під час дії «Повітряної тривоги».

Суд звертає увагу та вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З початку повномасштабної збройної агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а у прифронтових містах і селах також бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів. Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів та електронні комунікаційні мережі загального користування відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України та Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організацію зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 р. № 733.

Згідно з указаними нормативними актами, оповіщення здійснюється шляхом подання уривчастого звукового сигналу «Увага всім!» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу або виникнення надзвичайної ситуації (далі сигнал «Повітряна тривога»).

Чинним законодавством у сфері цивільного захисту визначено чіткий алгоритм поведінки громадян і порядок дій органів державної влади, місцевого самоврядування, а також керівників підприємств, установ і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації.

Отже, після отримання сигналу «Повітряна тривога» громадяни зобов`язані діяти відповідно до інструкцій негайно припинити роботу, переміститися до найближчого укриття та вжити заходів безпеки для збереження життя і здоров`я.

Разом із тим, суд звертає увагу, що працівники поліції, усупереч вимогам зазначених актів, здійснювали процесуальні дії та складали матеріали про адміністративне правопорушення під час дії сигналу «Повітряна тривога», у тому числі вимагали від особи пройти медичний огляд у лікарні, що фактично створювало загрозу її життю та суперечило основним засадам безпеки цивільного захисту.

При цьому, як вбачається з наданого відео, чітко прослідковується звук оголошення «Повітряної Тривоги», а тому посилання поліцейського під час судового засідання, що він не чув спростовується наданим відео.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 9 та пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру», а також до Порядку формування переліку об`єктів критичної інформаційної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. № 943, та Переліку секторів критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. № 1109 (у редакції постанови КМУ від 16 грудня 2022 р. № 1384), заклади охорони здоров`я (лікарні) належать до об`єктів критичної інфраструктури.

Загальновідомим є факт, що під час воєнного стану противник цілеспрямовано завдає ракетних ударів саме по об`єктах критичної інфраструктури, у тому числі по медичних установах, що несе підвищену небезпеку для цивільного населення.

Таким чином, направлення особи до медичного закладу для проходження огляду під час дії сигналу «Повітряна тривога» є дією, яка наражає особу на потенційну загрозу життю та здоров`ю, суперечить вимогам Кодексу цивільного захисту України, а також принципу верховенства права, закріпленому у статті 8 Конституції України.

При цьому, суд звертає увагу і на наданий працівниками поліції доказ - направлення на медичний огляд до лікарні, який всупереч вимогам закону та інструкції не заповнений та не оформлений належним чином. У направленні відсутні заповнення у графі: результат огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння; огляд проводився за допомогою; результат огляду; на огляд у заклад охорони доставив дані графі пусті та не заповнені.

Підставою для проходження огляду в медичному закладі є відповідне Направлення на огляд водія транспортного засобу. Згідно п.8 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. та зареєстрованої Мінюстом України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. В додатку 1 зазначено, що у вказаному Направленні обов`язково має бути зазначено: Посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. та підпис особи, яка склала направлення.

Вищевказані Порядок та Інструкція є чинними та мають обов`язково дотримуватись поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол відносно ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення, а саме: належним чином оформленного направлення на медичний огляд, який складено з порушенням, - не вказано посаду, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. та підпис особи, яка склала направлення.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що обов`язок щодо вжиття заходів безпеки в умовах надзвичайних ситуацій, зокрема під час воєнного стану, покладається насамперед на працівників поліції.

Вони зобов`язані: припинити розгляд матеріалів справи на час дії повітряної тривоги; запропонувати особам, які беруть участь у провадженні, перейти до найближчого укриття; забезпечити безпечне переміщення громадян і перенести розгляд справи або інші процесуальні дії до моменту припинення загрози.

Суд доходить висновку, що без надання від особи беззаперечної згоди на продовження розгляду справи та проведення поліцейськими процесуальних дій під час дії сигналу «Повітряна тривога» без забезпечення безпеки громадянина є порушенням законодавства у сфері цивільного захисту, принципу верховенства права та стандартів безпеки людини.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами можуть бути лише фактичні дані, які отримані з дотриманням вимог закону.

Відповідно, складені під час повітряної тривоги матеріали, у тому числі результати огляду чи протоколи, не можуть бути визнані належними доказами вини особи за ст. 130 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та недопустимістю доказів.

За відсутності приписів КУпАП щодо підстав для визнання доказів недопустимими, вважаю за необхідне застосовувати норми КПК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ст. ст. 86 - 87 КПК України).

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Згідно зі ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У рішенні в справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених порушень з боку поліцейського під час складання адміністративного протоколу під час дії «Повітряної тривоги», суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП та доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 283- 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07.11.2025 року.

Суддя І.А. Римар