П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 Справа №607/21643/25 Провадження №3/607/7876/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №4 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , має інвалідність ІІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

08.09.2025 о 19:30 ОСОБА_1 допустив безприв`язне утримання собаки породи Staff, яка вибігла на вул. Шевченка, с. Байківці (проїзну частину дороги), внаслідок чого автомобіль марки Рено, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив ДТП, а саме наїзд на собаку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Повідомив, що під час прогулянки випустив собаку з вольєру, при цьому огорожа подвір`я відсутня. Собака була дресирована. Він мав намір тримати її на повідку, однак собака вибіг на дорогу, де її збив автомобіль, водій якого не зупинився. Біля дороги немає пішохідного переходу, відразу розташована проїзна частина. За його словами, собака загинув приблизно через два тижні після ДТП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу таких висновків:

згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками.

Частиною третьою статті 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили шкоди здоров`ю людини або її майну.

Диспозиція ч. 1 ст.154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №744911 від 10.09.2025;

- копією рапорту, зареєстрованим 08.09.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №4 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №6197, згідно з яким 08.09.2025 о 20:19 в чергову частину відділення поліції №4 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що 30 хв тому трапилася ДТП: водій автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на собаку, власники собаки посварилися та втекли додому. Виїздом ГРПП на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Рено, д.н.з. НОМЕР_3 , в с. Байківці по вул. Шевченка, здійснив наїзд на перешкоду, а саме собаку, який вибіг на проїзну частину дороги. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками. Собака після ДТП забіг в двір житлового будинку. На водія складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП серії ЕПР1 №447812;

- копією пояснень ОСОБА_1 від 08.09.2025, відповідно до яких він проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із дружиною. На території їхнього господарства вони утримують собаку породи «Staff», яка впродовж дня перебуває у вольєрі. Проте у вечірню пору доби він вигулює собаку на вулиці на повідку. Так, 08.09.2025 приблизно о 19:30 він відкрив вольєр, щоб вигуляти собаку. Собака вибігла на подвір`я, а враховуючи те, що їхнє господарство не обгороджене, собака одразу побіг на вул. Шевченка на проїзну частину дороги. В цей час по вулиці їхав автомобіль марки Рено, який здійснив наїзд на собаку. В подальшому, водій попрямував далі. Він підійшов до собаки та побачив, що він отримав травму задньої правої лапи. На його думку, у собаки зламана лапа;

- рахунком від 09.09.2025 за рихтувально-відновлювальні роботи транспортного засобу марки Рено, н.з. НОМЕР_2 ;

- копією пояснень ОСОБА_2 від 08.09.2025, відповідно до яких 08.09.2025 приблизно о 19:40 він рухався на транспортному засобі Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Шевченка, що в с. Байківці, та перед автомобілем раптово вибіг собака чорного кольору, у результаті чого вжив заходи для екстреного гальмування з метою уникнення зіткнення. Однак його дії не принесли очікуваного результату, він здійснив наїзд на собаку, після чого собака побіг. Він проїхав ще, щоб не ускладнювати рух транспортних засобів, які рухались позаду. Через деякий час до нього підійшла невідома йому жінка, яка проживає неподалік, та почала звинувачувати його у тому, що він збив її собаку. Він повідомив їй, що якби вона вигулювала собаку на повідку, то цього б не трапилося. Після чого він викликав поліцію;

- супровідним листом ГУНП в Тернопільській області № від 12.09.2025, адресованому голові Байковецької сільської ради;

- листом сільського голови А.Кулика від 24.09.2025 №03.1-08/2351 «Про повернення адміністративних матеріалів».

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що собака загинув приблизно через два тижні після ДТП, однак жодних доказів цьому не надав.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, тобто вигулювання собаки без повідка та у не відведеному для цього місці, що спричинило заподіяння шкоди майну людини, а тому його слід притягнути до відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з конфіскацією тварини.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 154, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, з конфіскацією тварини собаки породи «Staff».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель