Справа № 644/8241/25
Провадження № 3/644/1944/25
13 листопада 2025 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2025 року суддя Індустріального районного суду м. Харкова Шевченко С.В., за участі прокурора П.Анголенка, розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднану справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився у смт Шевченкове Харківського району Харківської області, громадянина України, працюючого на посаді командира відділення водія відомчої пожежної охорони ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)», який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП:

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи молодшим сержантом внутрішньої служби, 25.07.2024 звільненим з посади командира відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», являючись відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 19.08.2025 о 12.42 подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2024 по 25.07.2024, (при звільненні) (далі - декларація при звільненні), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726КУпАП.

Відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ст. 11, ч. ч. 1, 6 ст. 14 Закону України «Про державну кримінальну-виконавчу службу України» державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України. Установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами. До персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад: молодший сержант внутрішньої служби; сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби; прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби.

Наказом начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 30.03.2023 № 52/ОС-23 ОСОБА_1 з 31.03.2023 призначено на посаду командира відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 18)».

ОСОБА_1 30.03.2023 склав присягу співробітника Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 28.04.2023 № 68/ОС-23 ОСОБА_1 присвоєно звання молодшого сержанта внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом виконувача обов`язків начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 22.07.2024 № 155/ОС-24 ОСОБА_1 25.07.2024 звільнено з посади командира відділення - водія відомчої пожежної охорони вказаної установи.

Упродовж 30 днів з дня припинення вказаної діяльності він знову здійснення діяльності, яка уповноважує на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не продовжував та не розпочав.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 14 Закону України «Про державну кримінальну-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 № № 252/23, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності. Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону або статусу юридичної особи публічного права не вважається припиненням діяльності та не зобов`язує особу подавати декларацію будь-якого виду.

Так, ОСОБА_1 , якого 25.07.2024 звільнено з державної кримінально- виконавчої служби, 19.08.2025 о 12.42 подав декларацію при звільненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Покликання на вказану декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/3ba0822f-8cc9-4f51-a32f-daa4de2ccfd2

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав декларацію при звільненні пізніше ніж упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 19.08.2025, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 65 і Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи молодшим сержантом внутрішньої служби, якого 25.07.2024 звільнено з посади начальника відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», являючись згідно з п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 19.08.2025 о 12.42, подав без поважних причин декларацію при звільненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи молодшим сержантом внутрішньої служби, 25.07.2024 звільненим з посади командира відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», являючись відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 31.05.2025 о 13.48, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2024 рік (далі - щорічна декларація за 2024 рік), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726КУпАП.

Відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VTI особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VII.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ст. 11, ч. ч. 1, 6 ст. 14 Закону України «Про державну кримінальну-виконавчу службу України» державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України. Установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та інтими нормативно-правовими актами. До персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби). Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад: молодший сержант внутрішньої служби; сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби; прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби.

Наказом начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 30.03.2023 № 52/ОС-23 ОСОБА_1 з 31.03.2023 призначено на посаду командира відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 18)».

ОСОБА_1 30.03.2023 склав присягу співробітника Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 28.04.2023 № 68/ОС-23 ОСОБА_1 присвоєно звання молодшого сержанта внутрішньої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом виконувача обов`язків начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 22.07.2024 № 155/ОС-24 ОСОБА_1 25.07.2024 звільнено з посади командира відділення - водія відомчої пожежної охорони вказаної установи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 14 Закону України «Про державну кримінальну-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 1726 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, ОСОБА_1 31.05.2025 о 13.48 подав щорічну декларацію за 2024 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Покликання на вказану декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/8bal3718-081f-4785-8072-а9.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2024 рік (яку відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-VTI повинен був подати до 01.04.2025) подав 31.05.2025, тобто несвоєчасно.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 65 і Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи молодшим сержантом внутрішньої служби, якого 25.07.2024 звільнено з посади начальника відділення - водія відомчої пожежної охорони Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», являючись згідно з п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 31.05.2025 о 13.48, подав без поважних причин щорічну декларацію за 2024 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726КУпАП.

Постановою суду від 13.11.2025 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 подав заяву, в якій провину у вчинених правопорушеннях визнав.

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надав суду висновки щодо наявності ознак адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення є доказами, в яких містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення № 562 від 05.09.2025 року і № 563 від 05.09.2025 року, в них наявні всі відомості, передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП, підтверджується матеріалами в справі про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 562 від 05.09.2025 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення № 563 від 05.09.2025 року

- повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 04.04.2025 року;

- Витягом з наказу від 30.03.2023 року № 52/ОС-23 про призначення ОСОБА_1 на посаду командира відділення водія відомчої пожежної охорони ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)»;

- Витягом з наказу від 22.07.2024 року № 155/ОС-24 про звільнення 25.07.2024 року ОСОБА_1 з посади командира відділення водія відомчої пожежної охорони ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)»;

- копією посадової інструкції командира відділення водія відомчої пожежної охорони ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)»;

- копією попередження ОСОБА_1 про зобов`язання подати декларацію;

- копією декларації ОСОБА_1 від 31.05.2025 року;

- копією декларації ОСОБА_1 від 19.08.2025 року.

Частиною 1 статті 1726 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Частиною 1 ст. 651 Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення за допущені адміністративні правопорушення, суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при одночасному розгляді справ щодо кількох адміністративних правопорушень, вчинених однією особою, остаточне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущені адміністративні правопорушення, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33-38, ст.276, ст.283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме: у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя С.В. Шевченко