справа № 492/1555/25
провадження № 3/492/496/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Шевченове Кілійського району Одеської області, працюючої за наймом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

11 жовтня 2025 року близько 21 год. 47 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній 11 жовтня 2025 року о 21 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , залишившись без нагляду матері, яка в цей час пиячила, вчинив підпал (пожежу). Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

Притягувана ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 11 листопада 2025 року не з`явилася, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою повідомлення у додаток Viber у вигляді «Судова повістка …» у справі про адміністративне правопорушення № 492/1555/25, яка доставлена 03 листопада 2025 року на номер телефону НОМЕР_1 , що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Суддею при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в пункті 34 постанови від 12.03.2019 року по справі № 910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів, так як від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому відповідно до приписів частини 2 статті 268 КУпАП України справа розглянута у її відсутності.

Суддя, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, вважає, що притягувана своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, а її провина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 614815 від 29 жовтня 2025 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 жовтня 2025 року;

- актом про пожежу від 11 жовтня 2025 року; висновком про причини виникнення пожежі від 13 жовтня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями самої притягуваної ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 СК України.

Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тому неналежне виховання малолітньої чи неповнолітньої дитини це правопорушення батьків і, як наслідок, настання відповідальності.

Суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, так як вона не забезпечила належним чином догляд за своїм малолітнім сином, внаслідок чого дитина вчинила підпал (пожежу), оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

При накладенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушницю за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення; особу правопорушниці, вік, соціальне положення; ступінь її вини та ставлення до вчиненого; відсутність обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у виді попередження, передбаченого санкцією частини 1 статті 184 КУпАП.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як попередження, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно з статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 34, 35, 40-1, 184, 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення за частиною 1 статті 184 КУпАП у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем її проживання, роботи або за місцезнаходженням її майна; у разі примусового виконання постанови з неї стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/rekvizit/ та https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.