БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2315/25
Провадження № 3/497/736/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
прокурора Були Р.Б.,
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,
захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Дімова Д.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кучманівка Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, є особою з інвалідністю ІІ групи, займає посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області від 28.01.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період травня - червня 2025, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований у АДРЕСА_2 , недбало поставився до військової служби та свої службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 13, 14, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 276, 277, 280 КУпАП, діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних^ обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував свої обов`язки, щодо розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів щодо вчасно розгляду 30 протоколів про адміністративні правопорушення, що призвело до уникнення відповідальності 30-ма правопорушниками.
Тобто своїми діями вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
За даним фактом 29.08.2025 року прокурором стажистом Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 (надалі протокол).
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні вказаного правопорушення. Пояснив, що дійсно через надмірну завантаженість не мав змоги детально приділяти увагу кожному протоколу, однак намагався діяти в межах інструкції виконання поставлених завдань.
Захисник Дімов Д.П. зазначив, що його підзахисний визнає свою провину, хоча правопорушення було вчинено не умисно. Однак з приводу призначення покарання просив врахувати, що особа, відносно якої складено протокол, має інвалідність 2 групи, його дії не призвели до негативних наслідків, не завдано шкоди державним інтересам, а тому просив правопорушення визнати малозначним, обмежитись усним зауваженням та закрити провадження по справі
Всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до наступного висновку, виходячи з таких підстав.
Стаття 278 КУпАП регламентує, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Судовим розглядом встановлено, що майор ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Указом Президента України Про загальну мобілізацію № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про загальну мобілізацію № 2264-ІХ від 22.03.2022, відповідно до п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. ст. 106, 112 Конституції України та ст. ст. 4, 11 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543-ХІІ від 21.10.1993 на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про оборону України № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб № 1952-VIII від 16.03.2017 (набрав законної сили 16.04.2017) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.
У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV, майор ОСОБА_1 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці 24 січня 2023 року Президент України підписав Закон № 2839-ІХ, що вносить зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.
Крім того, згідно п. п. 1, 2, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відповідно до примітки ст. 172-13 КУпАП військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Проте, майор ОСОБА_1 , недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, діючи всупереч інтересам служби та наведеним нормативно-правовим актам, вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин:
Відповідно до посадових обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відповідає за всебічне забезпечення територіального центру, за своєчасне та повне виконання завдань, покладених на територіальний центр. Крім того начальник ТЦК та СП несе персональну відповідальність виконання покладених на територіальний центр завдань та функції.
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах воєнного стану недбало ставлячись до служби, в порушення вимог ст. ст. 276, 277, 280 КУпАП, не розглянув 30 протоколів про адміністративні правопорушення у п`ятнадцятиденний строк, а саме адміністративні протоколи за № 1571, № 1469, № 2067, № 1631, № 1718, № 1922, № 2004, № 1650, № 1529, № 2041, № 1431, № 1923, № 1959, № 1940, № 1413, № 1355, № 943, № 1749, № 1716, № 1937, № 1399, № 1547, № 1363, № 1653, № 1379, № 1652, № 1728, № 1543, № 1725, № 1489 та після спливу строків розгляду даних протоколів про адміністративне правопорушення - направив до інших ТЦК та СП.
Так у вищезазначених протоколах, попре вимоги ст. 276 КУпАП, зазначалось, що розгляд адміністративного протоколу відбудеться у приміщенні іншого ТЦК та СП із зазначенням дати, проте у вказаний строк сам адміністративний протокол скерований на розгляд до ТЦК та СП не був.
Так, наприклад адміністративний протокол за №1571 складений 19.05.2025, у протоколі зазначено місцем розгляду - ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата розгляду 29.06.2025. Проте скерований вказаний протокол до ІНФОРМАЦІЯ_4 лише 09.06.2025, поза датою зазначеною у протоколі.
Внаслідок не розгляду вище вказаних протоколів про адміністративні правопорушення уникнули відповідальності 30 правопорушників, та не отримавши стягнення у виді штрафів розміром від 17 000 грн до 25 000 грн, загальний фонд державного бюджету міг недоотримати дохід від сплати штрафів у сумі не менше 510 000 гривень.
Таким чином, за викладених вище обставин, майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом, проходячи службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовою службовою особою діючи, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив недбале ставлення до військової служби, чим вчинив недбале ставлення до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Приписами ст.15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
За ч.8 ст.36 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. На день розгляду справи в суді, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплинули.
Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Місцем вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення є територія ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно адміністративний протокол підсудний Болградському районному суду Одеської області.
З огляду на встановлене, вина ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується, доказами наявними в матеріалах справи, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення №21-2025/СП від 29.08.2025 (а.с.1-5);
- копією постанови слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Слюсара Б.В. про закриття кримінального провадження від 28.08.2025 року (а.с.6-12);
- витягом з положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (а.с.14-21);
- витягом з наказу від 05.01.2024 № 5 начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 за підписом ОСОБА_4 «Про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 » (а.с.22);
-протоколами допитів свідків (а.с.24-26, 27-30, 31-34);
-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.05.2025 року №116 «Про призначення осіб відповідальних за оформлення зберігання та ведення журналів протоколів та адміністративних справ (а.с.35);
-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.05.2025 року №129 «Про надання повноважень посадовим особам, що складання протоколів про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.36-37);
-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.07.2025 року №731 «Про призначення осіб відповідальних за оформлення зберігання та ведення журналів протоколів та адміністративних справ (а.с.38);
-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.09.2024 року №245 по строковій частині (а.с.39,40);
-функціональними обов`язками штаб-сержанта 3 категорії групи персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 в воєнний час, затвердженими начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.12.2024 року (а.с.41-46);
-копією повідомлення про кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_9 від 10.07.2025 року (а.с.48-50);
- матеріалами перевірки щодо повноти використання посадовими особами РТЦК та СП наданих повноважень стосовно притягнення до адміністративної відповідальності військовозобов`язаних осіб, які допустили порушення правил військового обліку…(а.с.51-182);
- копією паспорту та РНОКПП особи, відносно якої складено протокол;
-особистими поясненнями особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, наданими в суді.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Таким чином, своїми діями особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Доказів на спростування своєї винуватості, ОСОБА_1 , суду не надав, не встановлено таких і в судовому засіданні.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
При призначенні особі, відносно якої складено протокол покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове положення.
З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, його особисті пояснення в судовому засіданні, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, тому, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на особу, відносно якої складено протокол адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ст.172-15 ч.2 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.
Накладення на правопорушника інших видів стягнень, передбачених санкцією інкримінованої статті, суд вважає таким, що не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
Доводи захисника є неспроможними тому відсутні підстави для застосування ст.22 КУпАП.
Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу XX), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, яка й приймається для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню.
Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.
Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі N 5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.
Щодо вирішення питання про стягнення судового збору:
Вирішуючи питання про стягнення відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід врахувати наступне.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено ставку судового збору, яка підлягає стягненню з порушника у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 гривень.
Поряд з цим, п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, позивачами є: б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно положення п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи внаслідок війни, суд приходить до висновку про можливість звільнення його від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.9-11, 13, 33, 40-1, 172-15, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Реквізити для оплати адміністративного штрафу:
отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Болград/21081100
банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
код банку отримувача: 899998
код класифікації доходів бюджету 21081100
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 08:00 годині 06.11.2025 року.

Суддя С.В.Кодінцева