Справа №705/5681/25
3/705/2353/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.51 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №476770 від 16.09.2025, ОСОБА_1 21.08.2025 близько 12 години 15 хвилин по вул.Небесної Сотні,5, м.Умань в магазині «Червоний маркет» викрав товар магазину на загальну вартість 619 гривень 60 копійок, чим вчинив дрібну крадіжку більше трьох разів повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, явка правопорушника до суду органом поліції у встановлений законом строк не забезпечена.

Зважаючи на викладене, з метою дотримання завдань провадження та розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.4 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПКУ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,0 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 ст. 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Так, податкова соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку. Оскільки прожитковий мінімум з 1 січня 2024 р. складає 3028 грн., то 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян дорівнює 757,00 грн. (3028х50%х0,5=757)

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.51 КУпАП, з наступних підстав.

Так, до матеріалів справи не долучені докази того, що ОСОБА_1 тричі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, оскільки справа містить лише дві постанови суду від 20.12.2024 та 17.04.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, а тому вважає за можливе змінити кваліфікацію оскільки така зміна не виходить за межі висунутого особі звинувачення в межах однієї статті КУпАП та не призведе до погіршення становища правопорушника, так як зазначеною нормою передбачена менша відповідальність за вчинене.

Факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 саме за ч.1 ст.51 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №476770 від 16.09.2025; рапортом про отримання заяви ЄО за №25968 від 22.08.2025; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 22.08.2025; поясненнями ОСОБА_2 ; довідкою ФОП ОСОБА_3 про вартість викраденого майна. Зазначені докази не викликають у суду будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.

На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою, суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, інші обставини справи, а тому вважає, що з метою виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 51, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський