ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Жмеринського міськрайонного суду №1 матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, - за частиною першою статті 173 -2 та частиною другою статті 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 7 жовтня 2025 року надійшли два матеріали відносно ОСОБА_3 за частиною першою статті 173-2 та частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424572 від 27 вересня 2025 року, цього дня о 19-40 год по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме виражався нецензурною лайкою, штовхав, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, 27 вересня 2025 року, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424571 за фактом того, що ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме: виражався нецензурною лайкою та штовхав, в присутності неповнолітніх дітей.

Відповідні протоколи були складені інспектором СРПП Жмеринського РВП Шевчуком Р.С. про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та частиною другою статті 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення було об`єднано постановою судді від 5 листопада 2025 року для розгляду в одному провадженні.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях не визнає, пояснює, що 27 вересня 2025 року він їхав у справах та отримав повідомлення про те, що на належне йому майно накладено арешт. Зайшовши в систему «Електронний суд» побачив, що дружина звернулась до суду з позовами про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання дітей та про проділ майна, тому був в шоковому стані, приїхав додому і у них з дружиною виник конфлікт, під час якого він забрав у неї телефон, який був придбаний за його кошти, однак знаходився в тимчасовому користуванні дружини. Поїхав з дому, а ОСОБА_4 викликала поліцію. Викликів було два, перший про грабіж, його запросили до відділення поліції для надання пояснень та встановили, що відсутні ознаки грабежу, а другий про насильство в сім`ї , оскільки дружина раніше працювала в Службі у справах дітей, тому їй відомо, що саме потрібно повідомляти поліції, щоб вони склали відповідні протоколи відносно нього. Факту насильства в сім`ї не було, він її не штовхав та не погрожував, був лише конфлікт. Просить справу відносно нього закрити. Нецензурною лайкою до дружини в присутності дітей висловлювався.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснює, що 27 вересня 2025 року близько 19-00 год ОСОБА_3 прийшов до квартири, привітався з дітьми, зайшов до спальні, де вона перебувала та вирвав у неї з рук телефон, сказав що забирає його собі, при цьому нецензурно висловлювався , вона хотіла забрати з його кишені телефон, а він її штовхав. Потім прийшли діти і стали між ними, щоб припинити ці дії зі сторони ОСОБА_3 , оскільки таке було не вперше, тому діти стали на її захист. ОСОБА_3 вийняв з телефону одну сім-картку, а інша залишилась в телефоні, на якій зберігались всі записані нею телефонні номери, і пішов з квартири. Тому вона з телефону дочки здійснила виклик поліції, вперше по факту грабежу телефону, а другий виклик по факту насильства в сім`ї. Насильство в сім`ї було, оскільки він в присутності дітей до неї нецензурно висловлювався. Телефон був придбаний як подарунок для неї, а не в тимчасове користування, як пояснює ОСОБА_3 .

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, у яких ОСОБА_3 від підпису відмовився; клопотання заступника начальника ВВГ ІНФОРМАЦІЯ_2 про допущену технічну помилку в протоколі серії ВАВ №424571 від 27 вересня 2025 року, де вірною кваліфікацією слід вважати частину другу, а не третю статті 173-2 КУпАП; терміновий заборонний припис стосовно кривдника, де ОСОБА_3 заборонено контактувати з постраждалою особою протягом трьох діб; рапорт про надходження повідомлення 27 вересня 2025 року о 22-54 год зі служби 102 від інспектора СРПП ОСОБА_5 про те, що в АДРЕСА_1 , було вчинено насильство в сім`ї в присутності неповнолітніх дітей; заяву ОСОБА_4 , у якій вона просить начальника поліції прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_3 , який вчинив відносно неї домашнє насильство в присутності трьох їхніх дітей; письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які відповідають поясненням наданим в судовому засіданні; та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, де поліцейським визначено низький рівень небезпеки.

Також суддею досліджено надані потерпілою скріпи текстових повідомлень з месенджера WhatsApp, надіслані їй ОСОБА_3 та фото розбитого телефону.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого.

Пояснення ОСОБА_3 в тій частині, що він не вчиняв насильства в сім`ї, суддя не бере до уваги, оскільки це спростовано дослідженими в судовому засіданні викладеними вище матеріалами справи та поясненнями, підстав не брати до уваги які у судді немає. Тим більш, що ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвепрдив, що він нецензурно виражався до дружини в присутності дітей, що є однією із ознак психологічного насильства у сім`ї.

Тому, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою та частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки останній вчинив по відношенню до дружини та неповнолітніх дітей домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного чи економічного характеру (погрози, образи, позбавлення житла, на яке потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, який працює, ступінь вини ОСОБА_3 , який вчинив адміністративне правопорушення з прямим умислом. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність - не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Керуючись статтями 173-2, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ