Провадження № 3/752/6655/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.07.2025 року о 21 годині 23 хвилин, керував транспортним засобом "Volkswagen Caddy", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №60/48 по вулиці Володимира Брожка в місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав суду про те, що він їхав на роботу та порушив правила дорожнього руху, після чого під`їхали поліцейські, які в подальшому запідозрили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що він одразу зазначив поліцейським, що не поїде до ТЦК, після чого один з поліцейських йому сказав, що буде краще не викликати екіпаж з приладом Драгер.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пальчик М.О. зазначив про те, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки відмова від проходження огляду була спровокована працівниками поліції, які без відеофіксації сказали ОСОБА_1 , що якщо вони будуть чекати екіпаж поліції з приладом Драгер, то його потім буде доставлено до ТЦК.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, захисника, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №389624 від 12.08.2025 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами із нагрудної камери № 472727, 472069, а також поясненнями самого ОСОБА_1 , які не спростовують обставин, викладених у протоколі.

Обставин, які були б підставою для закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, судом не встановлено, посилання захисника на вчинення психологічного тиску на ОСОБА_1 суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники поліції не провокували відмову ОСОБА_1 та не погрожували доставкою останнього до ТЦК.

Таким чином, суд надходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу, тобто учасником дорожнього руху, який зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, не виконав вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного надхожу до висновку про те, що ОСОБА_1 12.07.2025 року о 21 годині 23 хвилин, керував транспортним засобом "Volkswagen Caddy", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №60/48 по вулиці Володимира Брожка в місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, врахувавши дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що вказане правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, а також тяжкість ймовірних наслідків, надходжу до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення ним правил дорожнього руху та застосування відносно нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.С.Первушина