Справа № 711/7277/25
Номер провадження 3/711/2068/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 413415 від 05.08.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та протокол серії ЕПР1 № 413409 від 05.08.2025 за ст. 124 КУпАП), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 13:35 години, в м. Черкаси, вул. Небесної Сотні (Леніна), 37, керуючи електросамокатом BOLT №709-224, рухався по тротуару вздовж бульвару Шевченка та виїхав на пішохідний перехід на забороняючий червоний сигнал пішохідного світлофору, перетинаючи вул. Небесної Сотні, та скоїв зіткнення із транспортним засобом «PEUGEOT 308», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , в`їхавши в праве бокове крило автомобіля, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів та завдало матеріальні збитки, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом серії ЕПР1 № 413415 від 05.08.2025, ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 13:35 години, в м. Черкаси, вул. Небесної Сотні (Леніна), 37, керуючи електросамокатом BOLT №709-224, не мав при собі або не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії А1, оскільки раніше ніколи його не отримував, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_2 на визначені 29.08.2025, 18.08.2025 та 03.10.2025 дати судових засідань не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідно до наявних довідок був повідомлений належним чином шляхом отримання у додатку «Viber» повідомлень на номер мобільного телефону, зазначений у протоколі як його контактний. Поштові відправлення із повісткою про виклик повернуті без отримання ОСОБА_2 через відсутність адресата за вказаною у протоколі адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Частиною другою цієї статті визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, і справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не входять до такого переліку. Під час відсутності особи справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки відомості про себе, у тому числі про засоби зв`язку із нею, органам поліції надає сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказане свідчить про те, ОСОБА_2 ухилився від прибуття до суду, при цьому причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не заявляв.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно нього, однак останній, достеменно знаючи про розгляд справи щодо нього судом, не вжив достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні водій автомобіля «PEUGEOT 308», свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що їхав по вул. Небесної Сотні, проїхав на зелене світло через бульвар Шевченка в напрямку РАЦСу, як раптом на пішохідний перехід з правого боку виїхав хлопець на самокаті і влетів у його машину, ударившись руками об лобове скло. Електросамокат Болт (прокатний), на якому хлопець рухався, упав на асфальт. Коли свідок вийшов із машини хлопець вже стояв на ногах. Хлопець потім пояснив, що кудись поспішав забрати передачу. ОСОБА_3 викликав поліцію, але хлопець також попросив викликати швидку допомогу, що ОСОБА_3 і зробив. Карета швидкої допомоги забрала підлітка з підозрою на перелом. ОСОБА_3 залишився на місці події чекати поліцію. З матір`ю хлопця зв`язались поліцейські по телефону, потім з нею також розмовляв водій. У знайомих майстрів він дізнався орієнтовну вартість ремонту автомобіля, суму якої повідомив матері хлопця, проте вона з цього приводу нічого конкретного не відповіла, а згодом сказала щоб поліція оформляла всі необхідні матеріали. Після складання поліцейськими адміністративних матеріалів на хлопця, ОСОБА_3 разом з поліцейськими поїхав до дитячої обласної лікарні, щоб дізнатися про стан хлопця, де спілкувався з родичами юнака. З матір`ю хлопця він особисто не бачився і не розмовляв, вартість ремонту машини йому так ніхто і не відшкодував.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 ,дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.8.7.3.е та п. 2.1.а ПДР України, як зазначено в протоколах. Тому, розглядаючи цю справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3.е ПДР України сигнали світлофора, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 413409 від 05.08.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- схемою місця ДТП, до якої у ОСОБА_4 зауважень не було;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05.08.2025, за змістом ідентичних його поясненням у судовому засіданні;

- довідкою інспектора відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції Яковенка А. від 06.08.2025, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- відеозаписом «2025.08.05. ст. 124 Смірнов» з камери спостереження поблизу місця події, на якому зафіксовано як 05.08.2025 о 13:35 перехрестя вул. Небесної Сотні бульв. Шевченка в напрямку вул. Хрещатик проїжджає автомобіль «PEUGEOT 308» білого кольору. Справа від пішохідного переходу через вул. Небесної Сотні біля магазину «АТБ» по бульв. Шевченка в цей час очікує особа у футболці синього кольору на самокаті зеленого кольору, на пішохідному світлофорі помітно червоний сигнал. В момент перетину автомобілем «PEUGEOT 308» білого кольору пішохідного переходу особа на самокаті раптово виїхала на пішохідний перехід і в`їхала в правій бік автомобіля, від чого останній відразу зупинився. Особа на самокаті після зіткнення залишилась на ногах;

- відеозаписами clip_0 clip_4 з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано прибуття поліції на місце події, встановлення ними обставин ДТП, складання адміністративних матеріалів за цим фактом, а також прибуття швидкої медичної допомоги і подальше доставлення постраждалого ОСОБА_1 до лікарні. Поліцію і швидку на місці очікували водій автомобіля ОСОБА_3 та водій самоката ОСОБА_1 , на руках якого помітні сліди речовини червоного кольору, ймовірно крові. Одразу по прибуттю на місце поліцейський запитав учасників ДТП як все сталося, на що особа у синій футболці ( ОСОБА_1 ) відповів, що «спішив». Самокат зеленого кольору лежав на боку на дорожньому покритті справа від автомобіля.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КупАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 8.7.3.е ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу, надано докази, аналогічні документам у справі за ст. 124 КУпАП.

Стаття ч. 2 ст. 126 КУпАП установлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За вимогами п. 2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Натомість, під час судового розгляду за результатами дослідження доказів установлено, що ОСОБА_1 керував електросамокатом BOLT №709-224.

Однак, слід зауважити, що Правилами дорожнього руху України встановлено вимоги щодо наявності посвідчення водія для керування механічними транспортними засобами, потужність двигуна яких перевищує 3 кВт або максимальна швидкість яких становить понад 25 км/год.

Законодавством розмежовано поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб». Різниця між цими поняттями полягає в наявності двигуна внутрішнього згоряння, а також потужності електродвигуна.

Так, у п. 1.10 Закону «Про дорожній рух» наведене визначення механічного транспортного засобу - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно з п. 2.13 ПДР до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Водночас, пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зазначене свідчить про те, що до категорії «А1» відносяться транспортні засоби з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, адже вони належать до механічних транспортних засобів в розумінні Закону України «Про дорожній рух». На ці транспортні засоби право на управління передбачає наявність дозвільних документів.

Натомість не потребує наявності посвідчення водія і не підлягає реєстрації у територіальних сервісних центрах МВС транспортний засіб з електродвигуном потужністю менше 3 кВт.

Однак у цьому випадку матеріали справи не містять відомостей про потужність електросамоката BOLT №709-224, яким керував ОСОБА_1 .

За таких обставин суд позбавлений можливості встановити в діях ОСОБА_1 наявність такого обов`язкового елементу складу правопорушення, як об`єктивної сторони, оскільки у справі відсутні відомості, на підставі яких можна визначити, чи належить електросамокат BOLT №709-224 до категорії транспортних засобів «А1», керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія

Вказані обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вказане адміністративне правопорушення вчинив у віці сімнадцяти років.

Статтею 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від 16 до 18 років, віднесено до повноважень суду.

Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у межах санкції статті у виді штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При накладенні такого виду стягнення суд також звертає увагу, що експлуатація транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки, з огляду на що особи, які ним користуються, повинні в першу чергу дбати про безпеку оточуючих через існування підвищеної імовірності заподіяння шкоди іншим особам, у зв`язку з чим зобов`язані беззаперечно дотримуватися встановлених законом вимог, умов і обмежень використання транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

Керуючись положеннями статей 36, 122-4, 124, 247, 279, 283 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати - отримувач коштів: ГУК у Черкаській області/код 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: одержувач платежу ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації 22030106.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (тисячу сімсот) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко