Справа № 289/2050/25
Номер провадження 3/289/885/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2025 о 17:54 ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, виганяв з дому, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана психічна шкода здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 02.11.2025 о 18:20 ОСОБА_1 за місцем свого проживання не виконував неодноразову вимогу про припинення правопорушення, а саме шарпав за одяг працівника поліції, поводив себе зухвало та нахабно, на зауваження не реагував, висловлювався нецензурними словами, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП слід об`єднати в одне провадження та розглядати одночасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаних правопорушеннях визнав та підтвердив обставини, які викладені в протоколах, зазначив, що шкодує про вчинене.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ст. 185 КУпАП, його вина доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 02.11.2025 серії ВАВ № 088458 та серії ВАВ №043489, які відповідають вимогам статті 256 КУпАП, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка їх вчинила, а отже, є належними та допустимими доказами у справі (а.с. 2, 9), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.11.2025, в яких зазначено, що її цивільний чоловік ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, погрожував фізичною розправою, ображав її нецензурною лайкою, (а.с. 4, 11) та іншими матеріалами справи.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер скоєних правопорушень, особу ОСОБА_1 , який являється учасником бойових дій, до адміністративної відповідальності не притягувався, та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до останнього, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші види стягнення є більш суворими, для їх застосування достатніх підстав не вбачається.

Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням відсутності у суду відомостей про систематичність вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд не застосовує передбачене статтею 39-1 КУпАП положення про направлення останнього на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1,173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП за номерами: 289/2050/25 (провадження № 3/289/885/25) та 289/2051/25 (провадження 3/289/886/25) в одне провадження, якому присвоїти єдиний унікальний номер справи 289/2050/25 провадження 3/289/885/25.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення :

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 коп).

- за статтею 185 КУпАП - штраф у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 грн (сто тридцять шість гривень 00 коп).

На підставі статті 36 КУпАП визначити остаточне стягнення ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 коп).

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл./ Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», стягувачем є Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Наталія СІРЕНКО

Постанова набирає законної сили ______________ 202__