Справа № 405/6605/25
провадження № 3/405/1816/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Майданніков О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у Кіровоградській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої керівником ТОВ «СПЕШЛТЕХ», магазин «Ябко», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №002533 від 15.10.2025 при проведенні фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: вул. Театральна, буд.31 в м. Кропивницькому, що належить ТОВ «СПЕШЛТЕХ», встановлено порушення 16.09.2025 о 13:41 год. п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, від 06.07.1995, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 155-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 яка про день, час та місце розгляду справи, призначений на 30.10.2025, була повідомлена належним чином, за допомогою SMS на мобільний телефон, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явилася (а.п.27). 30.10.2025 за вх.№33451 надала до суду заперечення на протокол, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювати за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника (а.п. 30-39).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 155-1 КУпАП не доведена, а справа відносно неї підлягає закриттю, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно зі ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 1.3 цієї статті, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення №002533 від 15.10.2025, згідно якого посадовою особою Головним державним інспектором ГУ ДПС в Кіровоградській області за обставин проведення фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення порушення порядку проведення розрахунків, а саме (ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, зі змінами та доповненнями). Дата, час і місце вчинення порушення 16.09.2025 о 13 год. 41 хв. магазин, що розташований за адресою: вул. Театральна, буд.31 в м. Кропивницькому, що належить ТОВ «СПЕШЛТЕХ»;

- копія чеку Укрпошти про направлення копії протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2025;

- копія акту фактичної перевірки №15509/11/28/РРО/45459088 від 24.09.2025;

- копія про відмову від підписання акту фактичної перевірки від 24.09.2025 №15509(водиться вручну або не застосовується);

- копія чеку Укрпошти про направлення копії про направлення акту перевірки від 26.09.25;

- копія наказу про проведення фактичної перевірки від 15.09.2025 №1471-п;

- копія направлення на перевірку від 15.09.2025 №2868, 869;

- копія чеку;

- копія акту контрольної розрахункової операції від 16.09.2025;

- копія опису готівкових коштів від 16.09.2025, Х звіт з ПРРО, Х звіт з Роs терміналу;

- копія вибіркового опису товару ТМЦ;

- копія запиту про надання документів від 24.09.2025 №б/н;

- довідка проведення хронометражу (спостереження) за здійсненням розрахункових операцій на господарські одиниці від 24.09.2025;

- копія акту ненадання документів на запит;

- копія запрошення на протокол;

- копія чеку Укрпошти про направлення запрошення на протокол від 01.10.2025;

- копією рекомендованого повідомлення;

- копія акту про неявку до контролюючого органу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

Будь-яких інших доказів до матеріалів справи не долучено.

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Відповідно до змісту ч.2 ст.155-1 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Як слідує із протоколів про адміністративні правопорушення, то в них наведено, що суть правопорушення полягає у «порушенні п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР, від 06.07.1995» (далі Закон).

Пункт 12 стаття 3 Закону передбачає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно суд зазначає, що таке формулювання правопорушення, яке включає лиши зазначення вказівку на норми закону, що на думку уповноваженої особи була порушена, є не повним і неконкретним. Зокрема, викладені формулювання адміністративних правопорушень за ч.2 ст.155-1 КУпАП, які ставляться у вину ОСОБА_1 , не містить обов`язкових обставин, які підлягають встановленню судом, а саме: викладення обставин конкретного порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг із зазначенням, що це порушення вчинене особою, яка протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж правопорушення.

Відсутність таких обставин у протоколі про адміністративне правопорушення є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення.

Водночас надаючи оцінку доказам, зібраним особою, уповноваженою на складання даного протоколу судом відзначається, що відомості про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження, оскільки до протоколу не додано доказів (постанова суду) того, що ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП або ч. 2 ст.155-1 КУпАП. Крім того, в при викладені об`єктивної сторони правопорушення в протоколі уповноважена особа, яка складала протокол, зазначила в графі «Притягався(лася) до адміністративної відповідальності раніше і за що»: «так, за ч.2 ст.155-1», тобто без зазначення назви закону, до якого відноситься дана норма закону і без зазначення, що особа піддавалась адміністративному стягненню протягом року, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою за ч.2 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Однак суд не може поза розумним сумнівом прийти до висновку про те, що обставини реалізацій необлікованого товару (без зазначення найменування конкретного товару та його ціни), на які є посилання у протоколі про адміністративне правопорушення №002533 від 15.10.2025, стосується саме обставин реалізації необлікованого товару, зазначених у акті фактичної перевірки, який додано до протоколу, та в якому міститься посилання реалізацію не облікованого товару.

Суд відповідно до вимог КУпАП позбавлений можливості виходити за межі кваліфікації за ч.2 ст.155-1 КУпАП, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 155-1 КУпАП, оскільки некоректно та неповно викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення у самому протоколі; відсутні докази того, що це порушення вчинене особою, яка протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж правопорушення. У зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є необґрунтованим належним чином та він суперечить вище вказаним нормам законодавства, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155-1 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З огляду на викладене та керуючись ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 283,284 КУпАП,-

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олексій Іванович Майданніков