Справа № 559/4216/25
Провадження № 3/559/2497/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2025 м. Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28.08.2025 о 01 год. 51 хв. на 355 км автодороги М-06 Київ-Чоп, с.Зелений Гай, Дубенського району, водій ОСОБА_1 керував Toyota Vensa, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюком С.П. від 22.12.2021 (ВП №65049369), чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що особа сповіщена про розгляд справи в суді, від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч. ч.1-2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 - 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» міститься роз`яснення про те, що у випадках, коли законом передбачена альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП) питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 436279 зазначено місцем скоєння правопорушення: АД м-06 Київ-Чоп, с.Зелений Гай, Дубенського району, що і зазначено в клопотанні інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 (з обслуговування м.Рівне) полку УПП в Рівненській області ДПП ст.лейтенанта поліції О.Навратюка, а тому справа підсудна Дубенському міськрайонному суду Рівненської області та підстав для передачі матеріалів справи за місцем проживання ОСОБА_1 немає.

Згідно із ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436279 від 28.08.2025;

- постановою державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюка С.П. від 22.12.2021 (ВП №65049369), про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- відеозаписом з місця події, який підтверджує вищевказані факти. Зокрема, на відеозапису зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляє, що має декілька відкритих виконавчих проваджень, у тому числі і по сплаті аліментів мав заборгованість, раніше зупинявся працівниками поліції по даному питанню, щомісяця з картки списуються кошти на погашення боргу. Виконавче провадження по сплаті аліментів не закрито, оскільки дитина ще не досягла повноліття.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 126 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується грубий характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами мінімальним строком на 3 місяці.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 38, ч.3 ст. 126, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М.Томілін