Провадження № 3/161/6352/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Корнійчук А.А.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Самчука А.М.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

-за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 469075, 30.09.2025 року о 07 год. 50 хв. в м. Луцьк, проспект Відродження, 53, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 та змінюючи напрямок руху, виконуючи поворот ліворуч не зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем марки «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Вказала, що при виїзді на головну дорогу з с. Липини, вона рухалась в сторону Північного ринку та зайняла крайню ліву смугу, щоб в подальшому здійснити маневр розвороту. Наближаючись до місця розвороту, вона ввімкнула лівий поворотник, переконалась, що на зустрічній смузі руху жодне авто не рухалось та розпочала маневр розвороту, після чого на зустрічній смузі руху відчула удар у ліве крило свого авто. Вважає, що саме водій автомобіля «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вчинив порушення правил дорожнього руху, які призвели до ДТП у зв`язку зі значним перевищенням швидкості, порушенням руху у відповідній смузі руху, не слідкуванням за дорожньою обстановкою та не реагуванням на її зміну. Вказує також, що розташування автомобілів, напрямок руху її автомобіля та місце зіткнення на схемі місця ДТП є невірними. Відтак, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 заперечив факт порушення Правил дорожнього руху своєю довірителькою, підтримав її пояснення. Вказав, що у разі, якщо суд визнає ОСОБА_1 винною у вчиненні ДТП, що сталося 30.09.2025 року, то просить не застосовувати міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 30.09.2025 року він їхав по своїй крайній лівій смузі за кермом автомобіля марки «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого водій автомобіля «Audi Q7» - ОСОБА_1 , раптово здійснюючи маневр повороту ліворуч, не пропустила його та здійснила зіткнення. Крім того, вказує, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено повторно, згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 25.09.2024 року у справі № 161/16718/24, що свідчить про систематичне ігнорування вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху. Просить визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, захисника, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 469075 від 30.09.2025 року (далі протокол) вбачається, що 30.09.2025 року о 07 год. 50 хв. в м. Луцьк, проспект Відродження, 53, водій ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 та змінюючи напрямок руху, виконуючи поворот ліворуч не зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем марки «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Наведене об`єктивно підтверджується також схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2).

Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних в розумінні закону доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Самчука А.М. про відсутність її вини у вчиненні даного правопорушення у зв`язку з тим, що ДТП сталася з вини іншого учасника, у зв`язку з тим, що водій автомобіля «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 здійснював обгін зліва, перетнувши подвійну суцільну лінію, вже перебуваючи на зворотній смузі руху, суд до уваги не приймає, оскільки, вони є припущеннями і не підтверджуються жодними належними доказами, виходячи з наступного.

Зокрема, схема ДТП підписана обома учасниками і жодних зауважень, в тому числі, щодо невідповідності внесених у неї даних, під час її складання не вносилося. Із схеми місця ДТП вбачається, що на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, а також пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП (а.с.2).

Окрім того, схеми місця ДТП та фототаблиць з місця ДТП, що долучені до матеріалів справи, також вбачається, що зіткнення вищевказаних транспортних засобів відбулось саме на смузі руху автомобіля «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР, що відповідно і стало причиною ДТП (а.с.2, 5-6).

Характер пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що удар спочатку відбувся внаслідок наїзду автомобіля «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 своєю боковою правою частиною автомобіля у ліву частину автомобіля «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_1 , перед здійсненням розвороту, повинна була завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині та дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Однак, цих вимог вона не дотрималася.

Суд вважає безпідставними, доводи ОСОБА_1 та її захисника, про винуватість у ДТП саме ОСОБА_2 , так як автомобіль «Audi Q7» після зіткнення частково опинився на смузі зустрічного руху. Зокрема, при вищезазначеній ситуації, автомобіль «Dodge Journey» після зіткнення залишився на своїй смузі руху (відображено на схемі місця ДТП), що спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху, коли вона завершувала маневр розвороту.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 469075 від 30.09.2025 року, схемою місця ДТП від 30.09.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 30.09.2025 року, фотокопіями.

Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок порушення п. 10.4 ПДР України.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи захисника не спростовують вищезазначені висновки суду.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи та дані про особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність суд по справі не вбачає.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченому санкцією статті 124 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 124 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк