ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/165/25Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 33/817/519/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід Держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 31.01.2025 року о 20:57 год. в м.Хоросткові по вулиці Сагайдачного, 2, Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки «Сітроен немо» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alkotest №6820», з результатом огляду 0,77%о та в КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради, з результатом огляду 0,38%о. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. просить скасувати постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 вересня 2025 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

працівниками поліції грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, так як огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я здійснений пізніше, ніж через дві години з моменту встановлення підстав його здійснення;

направлення в медичний заклад не було оформлено в 21:01 год 31 січня 2025 року в КНП Копичинецька КЛ, так як ОСОБА_1 було доставлено 21:54 год в Чортківську КЦРЛ;

працівники поліції здійснили зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 без визначених законом підстав, а тому всі наступні вимоги поліції і складені її працівниками процесуальні документи є недопустимими доказами, на яких не може ґрунтуватися судове рішення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019р. у справі №686/11314/17);

зазначена у висновку лікаря дата та час огляду на стан сп`яніння не відповідає даним, які вказані в акті медичного огляду та відеоматеріалам;

огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним, так як проведений лікарем, який в 2024-2025 роках не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством;

на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КупАП, ОСОБА_1 не позбавлений права керування транспортними засобами, так як наявна у матеріалах справи постанова Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2024 року стосується ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а протокол про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2025 року було складено на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Вальчук М.М., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №235482 від 01 лютого 2025 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3978848 від 31 січня 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31 січня 2025 року; відеозаписах з камер поліцейського; рапорті поліцейського СРПП відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області А.Дяка; рапортом помічника чергового відділення поліції №3 (селище Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Польового Н.В. від 01 лютого 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2025 року в КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради; акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 31 січня 2025 року виданого КНП «Копичинецька комунальна лікарня»; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2025 року виданого КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради; копії постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2024 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції незаконно здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб може бути об`єктом чи знаряддям учинення кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як видно з рапортів працівників поліції, що містяться в матеріалах справи (а.с.1,2) і відомості про які внесено до ЄО за №406 (подія 102№224337324), під час несення служби з охорони громадського порядку і забезпечення безпеки дорожнього руху працівниками поліції було виявлено автомобіль «Сітроен немо» д.н.з. НОМЕР_1 і перевіркою відомостей про нього по базі ІПНП встановлено, що цей автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рішенням суду 30 грудня 2025 року був позбавлений права керування транспортними засобами. Таким чином, працівники поліції правомірно зупинили транспортний засіб з метою перевірки наявної у них інформації про можливе вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, з використанням вказаного автомобіля, а тому їх дії в даному випадку не суперечили вимогам п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

У подальшому факт керування зазначеним транспортним засобом особою, яку позбавлено такого спеціального права, підтвердився, що зафіксовано у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3978848 від 31 січня 2025 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом у період позбавлення права керування.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість дій працівників поліції та наявність достатніх підстав для зупинки транспортного засобу, визначених п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, твердження апелянта про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є безпідставним, оскільки в даному випадку зупинка транспортного засобу була здійснена на підставі наявних у поліції актуальних і конкретних відомостей про можливе вчинення правопорушення і наявність таких відомостей підтверджено матеріалами справи.

Не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, які на думку апелянта полягають у проведенні огляду на стан сп`яніння пізніше двох годин з моменту встановлення підстав його здійснення, а також те, що зазначена у висновку лікаря дата та час огляду на стан сп`яніння не відповідає даним, які вказані в акті медичного огляду та відеоматеріалам.

Так, за змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається із матеріалів справи зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл export-ydjvr.mp4), працівники поліції виявили та оголосили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння о 21:06:00 год., а огляд у найближчому медичному закладі було проведено о 23:00 год, що підтверджується Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого лікарем КНП «Копичинецька комунальна лікарня» за №26 від 31 січня 2025 року (далі за текстом Акт огляду), та Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2025 року виданого лікарем-наркологом КНП «Копичинецька комунальна лікарня» Копичинецької міської ради лікарем КНП «Копичинецька комунальна лікарня» (далі за текстом Висновок лікаря).

Так, згідно пункту 25 Акту огляду (а.с.9) лікар-нарколог за результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановив останньому заключний діагноз - алкогольне сп`яніння і надав Висновок (а.с.10) про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Як видно зі змісту Акту огляду такий діагноз лікарем зроблено на підставі встановлених в ході медичного огляду фізіологічних та інших даних ОСОБА_1 , які описані лікарем в пунктах 9-17 Акту. Також, з пункту 6 Акту огляду та пункту 7 Висновку лікаря видно, що діагноз ОСОБА_1 (алкогольне сп`яніння) було встановлено лікарем о 23год. 00хв. 31 січня 2025 року, тобто в даному випадку в межах двогодинного строку згідно вимог ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що після встановлення лікарем такого діагнозу і надання ним Висновку було проведено дослідження за допомогою технічних приладів не спростовують правильність вчасно встановленого лікарем-наркологом діагнозу, оскільки результати вказаних досліджень лише підтвердили наявність етилового спирту у видихуваному ОСОБА_1 повітрі, а отже не суперечать Висновку лікаря.

Доводи апеляційної скарги про недійсність проведеного огляду на стан сп`яніння через нібито відсутність у лікаря відповідного тематичного удосконалення є безпідставними.

Так, згідно з п.3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, медичний огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з відповіді КНП «Копичинецька комунальна лікарня» на адвокатський запит (а.с.45), лікар ОСОБА_2 у період з 24 по 28 жовтня 2022 року пройшов відповідне тематичне удосконалення, що підтверджується належними документами.

Отже, на момент проведення огляду 31 січня 2025 року лікар мав належну кваліфікацію для проведення медичного огляду водіїв на стан сп`яніння, а доводи апеляційної скарги про недійсність висновку цього лікаря через те, що він не проходив тематичного удосконалення у 2024-2025 роках, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки Інструкція № 1452/735 не встановлює конкретного строку періодичності тематичного удосконалення, а лише передбачає обов`язковість його проходження.

Отже, огляд ОСОБА_1 проведений уповноваженим лікарем у належному закладі охорони здоров`я з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави вважати його недійсним.

Також, апеляційний суд відхиляє викладені в доповненнях до апеляційної скарги доводи сторони захисту на те, що постанова Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2024 року була винесена стосовно іншої особи і не стосується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому його дії неправильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП за ознакою повторності.

Так, зі змісту постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2024 року (а.с.13-16) видно, що нею було накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП (за фактом керування автомобілем «Сітроен немо» д.н.з. НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду встановлено, що він проживає за вказаною адресою разом зі своєю дружиною та дітьми і з ними не проживає особа з таким же ім`я, прізвищем, по батькові, роком і датою народження як у нього.

Із тексту зазначеної постанови вбачається, що вона ухвалена щодо громадянина ОСОБА_1 , жителя м. Хоростків, який керував тим самим транспортним засобом марки Citroen Nemo, що за винятком місяця народження повністю збігається з анкетними даними особи, відносно якої складено протокол за ч. 2 ст. 130 КупАП. Крім того, згідно рапорту працівників поліції (а.с.2) з даних бази ІПНП було встановлено, що постановою Гусятинського районного суду від 30.12.2024р. №3/596/1171/2024 було позбавлено права керування транспортними засобами саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що постанова суду від 30 грудня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП стосується тієї ж особи, що і постанова суду від 11 вересня 2025 року, яка оскаржується на даний час, оскільки розбіжності в анкетних даних ОСОБА_1 щодо місяця його народження носять характер технічної описки. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта про відсутність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ознакою повторності слід відхилити як безпідставні.

Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя