Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Іщенко Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маковецької М.Ю. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.07.2025 об`єднано справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП і ч.1 ст.130 КУпАП, і на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Цією ж постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, 16 березня 2025 року о 22 годині 41 хвилині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "BMW" д/н НОМЕР_2 на вул. Заводській, 2 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, всупереч вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не врахувала дорожню обстановку і не впевнилась у безпеці, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду - паркан.

Крім того, ОСОБА_1 , яка за викладених раніше обставин керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник Маковецька М.Ю. зазначає, що справа про адміністративне правопорушення не містить належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом. Однак докази на підтвердження цієї обставини відсутні, а відеозапис починається з того моменту, як ОСОБА_1 виходить з автомобіля, в якому знаходилась на пасажирському сидінні.

Також, аналізуючи зміст ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), захисник робить висновок, що у разі згоди особи з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, та небажанні пройти огляд у закладі охорони здоров`я складається акт огляду. У цій справі працівники поліції не склали акт огляду, який би засвідчив, що особа відмовилась пройти огляд на місці, або акт огляду в медичному закладі з метою фіксації того, що ОСОБА_1 відмовилась його проходити. Більше того, згідно з п.7 розділу І Інструкції, п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, про що складається відповідне направлення. Наявне в справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд у постанові вказав, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду, що зафіксовано портативним відеореєстратором поліцейського. Разом з тим, із запису вбачається, що після зупинки поліцейський не повідомив про наявність підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, про ознаки такого сп`яніння та не провів необхідні дії, передбачені Інструкцією, які дають підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння (перевірка порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя тощо). Не роз`яснили водію і те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння несе такі ж наслідки, як і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський фактично спонукав ОСОБА_1 до відмови від огляду, не пояснюючи, що вона має право пройти його на місці.

Враховуючи викладені раніше обставини і те, що поліцейський не зафіксував порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які вказані в протоколі, вважає, що до протоколу внесено дані, які не відповідають дійсності щодо ознак алкогольного сп`яніння та вчинення дій, направлених на встановлення таких ознак, що відмова від проходження огляду була спровокована, і це вказує на те, що формальне посилання на відмову ОСОБА_1 від такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення.

Що стосується письмових пояснень свідків, то вони не є достатніми і допустимими доказами відмови від огляду, оскільки відеозаписом зафіксовано, як поліцейський підійшов до двох чоловіків, яким пояснив, що необхідно писати в поясненнях, і що принаймні один зі свідків не був присутній при відмові від огляду.

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" і пройшла огляд, за результатами якого ознак сп`яніння у неї виявлено не було. Не вбачається таких ознак і з відеозапису.

Крім того, вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано безперервний відеозапис, чим порушено п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. Так, відеозапис з моменту початку переривається з 01:29 до 01:39 хвилини з 35:00 до 35:13 хвилини, що свідчить про те, що запис змінювався (коригувався) особою, яка копіювала його на диск, у зв`язку з чим існують сумніви в автентичності цього запису оригіналу, тож, він є неналежним та недопустимим доказом.

Враховуючи викладене, просить постанову судді в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Іщенко Х.В. і ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються сукупністю доказів і не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому згідно з ч.7 ст.294 КУпАП не переглядаються судом апеляційної інстанції.

З огляду на це і пояснення ОСОБА_1 , яка не заперечувала, що під час керування транспортним засобом здійснила наїзд на паркан, твердження захисника, що з наявних у справі доказів неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, надумані.

Висновки захисника, що за приписами ст.266 КУпАП, Положення та Інструкції поліцейський повинен скласти акт огляду, який би засвідчив, що особа відмовилась від проходження огляду на місці, або акт огляду в медичному закладі з метою фіксації того, що ОСОБА_1 відмовилась його проходити, є її власним тлумаченням положень зазначених нормативно-правових актів, які таких вимог не містять. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобівабо акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складаються у разі проведення такого огляду, а не навпаки, що є цілком логічним.

Немає в Інструкції і положень, які б регламентували проведення певних дій з метою виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, які визначаються поліцейськими візуально (крім запаху), виходячи з професійного та життєвого досвіду.

У працівника поліції відсутній обов`язок роз`яснювати особі наслідки відмови від проходження огляду. Кодекс України про адміністративні правопорушення доведений до відома населення у порядку, встановленому законом, а тому згідно зі ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. До того ж, обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений п.2.5 ПДР, які водії повинні знати. За таких обставин посилання в апеляційній скарзі на те, що працівник поліції фактично спонукав ОСОБА_1 відмовитися пройти огляд, недоречні.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

В матеріалах справи наявний носій інформації із записом з 22 години 43 хвилин 16 березня 2025 року по 00 годин 40 хвилин 17 березня 2025 року. Після перегляду певної частини запису він переривається, однак інша частина запису починається вже з наступної секунди, що свідчить про те, що запис фактично є безперервним. І для того, щоб поставити під сумнів автентичність цього запису оригіналу, формальних доводів захисника про те, що нібито запис корегувався, недостатньо.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень суд обґрунтував даними у протоколах про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , акті огляду і тимчасового затримання транспортного засобу, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваг та швидкість реакції, записі портативного реєстратора поліцейського.

Один з цих протоколів і схема місця ДТП стосуються вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Що ж стосується інших доказів, то варто зауважити наступне.

Процедура огляду водія на стан сп`яніння чітко визначена ст.266 КУпАП, Порядком та Інструкцією, у відповідності з якими огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Цих вимог працівниками поліції дотримано не було.

Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що поліцейський запитує ОСОБА_1 , чи буде вона проходити тест на алкогольне сп`яніння, чи відмовляється. Після того, як ОСОБА_1 відповідає, що відмовляється, поліцейський одразу говорить, що відносно неї буде складено протокол (22:43 година). Також поліцейський підходить до свідків і пояснює, що їм необхідно написати пояснення про те, що водій в їх присутності відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу "Drager", та повідомляє, що їй пропонували пройти такий огляд і вона відмовилася (22:46 година). Відповідно, у письмових поясненнях свідки зазначили, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження тесту на алкоголь, хоча присутні при цьому не були, і на це слушно звертає увагу захисник в апеляційній скарзі.

Отже, всупереч встановленій процедурі після того, як ОСОБА_1 відмовилася проходити огляд з використанням поліцейським спеціального технічного засобу, працівники патрульної поліції за наявності передбачених для того підстав не вжили жодних заходів для її направлення для проведення огляду до закладу охорони здоров`я.

У зв`язку з цим підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, відсутні.

На ці обставини суддя місцевого суду не звернув уваги, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню в частині накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Маковецької Марини Юріївни задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн