Провадження № 3/761/5434/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.51 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 23.05.2025, приблизно о 17 год. 35 хв., перебуваючи у магазині «Аврора» за адресою - м. Київ, вул. Бринжали, 60, повторно упродовж року здійснив дрібну крадіжку на суму 237 грн. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив дрібне викрадення чужого майна, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення повісток на зазначену у протоколі адресу, однак повістки гр. ОСОБА_1 не отримані, останній до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для висновку про свідоме ухилення гр. ОСОБА_1 від явки до суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 23.05.2025 серії ВАД № 626465, постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 17.01.2025 (справа № 761/48350/24), інші, долучені до протоколу документи, дійшов висновку про таке.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається дія, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 3 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом рокудрібне викрадення чужого майна, зокрема, шляхом крадіжки, якщо вартість викраденого майна не перевищує 3028 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п 169.1.п. 169.ст. 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У силу ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 01.01.2025 установлено у розмірі 3028,00 грн, а тому розмір податкової соціальної пільги на 2025 рік склав 1514 грн.

Отже, у 2025 році адміністративна відповідальність за викрадення чужого майна настає, якщо вартість такого майна не перевищує 3028 грн. (1514 х 2 = 3028 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викрав товар на загальну суму 237 грн., що не перевищує зазначеного вище розміру.

З рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 17.01.2025 (761/48350/24) вбачається, що ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ч. 1,2 ст. 51 КУпАП у виді штрафу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.51 КУпАП.

Отже, зметою недопущення вчинення гр. ОСОБА_3 аналогічних проступків, враховуючи, відсутність у нього критичних висновків щодо його попередньої протизаконної поведінки, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 51 КУпАП у вигляді громадських робіт.

Відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення судом враховані характер правопорушення, ступінь вини правопорушника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 51, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 51 КУпАП у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя В.М. Циктіч