Справа № 133/3428/24
Провадження № 33/801/1098/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Пилипчук В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи порушив конституційне право ОСОБА_1 на захист, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання адвоката Пилипчука В.О. про відкладення судового засідання та вирішив проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, що, на думку скаржника, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Між тим, апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, адвокат Пилипчук В.О. зазначає, що при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest» в організмі ОСОБА_1 виявлено дозу алкоголю на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм, передбачених законодавством України та нормами міжнародного права, та не тягне за собою наслідки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також разом із апеляційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.09.2025 року, яке мотивоване тим, що ОСОБА_1 та його захисник під час прийняття оскаржуваної постанови присутні не були, при цьому про існування вказаної постанови стало відомо 09.10.2025 року, коли її було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, після чого без зволікань було подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, скаржник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений із поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, з яких видно, що ОСОБА_1 та його захисник під час прийняття оскаржуваної постанови присутні не були, доказів отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.09.2025 року необхідно задовольнити.

При цьому, апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.

У першу чергу, перевіряючи доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, апеляційний суд звертає увагу на те, що право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст. 268 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Що стосується доводів скаржника про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2025 року на адресу суду першої інстанції від захисника ОСОБА_1 адвоката Пилипчука В.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат Пилипчук В.О. братиме участь в іншій призначеній судовій справі.

Водночас, звертаючись до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, адвокатом Пилипчуком В.О. не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин неможливості з`явитися в судове засідання, а відтак, клопотання захисника про відкладення судового засідання є необґрунтованим. Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , без невідомих на те причин, самостійно в судове засідання не з`явився.

Таким чином, посилання скаржника не впливають на правильний висновок суду першої інстанції про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із врахуванням того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судове засідання, на якому була прийнята оскаржувана постанова.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2024 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 в с. Махнівка по вул. Шевченка, 1, керував т/з «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Алкотестер Драгер», результат позитивний 0,24%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №164666 від 02.11.2024 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 4).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою приладу DRAGER 6820, результат огляду - 0,24% проміле (а.с. 5).

Роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , на якій зазначено, що результат тесту - 0,24% проміле (а.с. 6).

Направленням водія на огляд до медичного закладу КП «Козятинська ЦРЛ» з метою виявлення стану сп`яніння від 02.11.2024 року, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відеозаписом з камери поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за наслідками якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проти результатів огляду ОСОБА_1 не заперечував (а.с. 10).

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).

За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За таких обставин та наведеного нормативно-правового регулювання вбачається, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження скаржника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, суд оцінює критично, як неправдиве, та яке спростовується наявними в матеріалах справи доказами, адже факт керування транспортним засобом підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції та визнано самим ОСОБА_1 , що зафіксовано на вказаному відеозаписі.

Після зупинки вказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та почав спілкування із працівниками поліції. Крім того, в подальшому ОСОБА_1 прямо зазначив, що він керував транспортним засобом.

До того ж, після зупинки і під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом і не повідомив, що водієм була інша особа, таким чином посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу.

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у визначеному законом порядку, на що він погодився. Результат огляду - 0,24% проміле. Проти результатів огляду ОСОБА_1 не заперечував.

Після чого, поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис та отримав копію.

Досліджений судом відеозапис є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження, таким чином доводи апеляційної скарги в частині того, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, є безпідставними.

Інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alkotest Drager» виявлено дозу алкоголю на рівні технічної похибки, яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм, передбачених законодавством України та нормами міжнародного права, та не тягне за собою наслідки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом апеляційної інстанції оцінюються критично з наступних підстав.

Як видно із долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку погодився пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду становив 0,24 % проміле.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Положеннями п. 7 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом з тим, згідно з технічними характеристиками газоаналізатора «Alkotest Drager 6820», яким був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.

Як встановлено, результат огляду становить 0,24 % проміле при якому похибка технічного пристрою «Alkotest Drager 6810» допустима у межах +-0,02 проміле, тому покази тесту у межах 0,24 % проміле з врахуванням похибки, перевищують допустиму норму алкоголю.

Отже, враховуючи результат огляду - 0,24 % проміле, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, до того ж, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 погодився з таким результатом.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що останній знову ж таки був згоден з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що міститься його власноручний підпис у графі: «з результатами згоден».

Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та ніяким чином не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Володимира Олексійовича залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 вересня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук