КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/994/24 Головуючий в суді І інстанції Штифорук О.В.
Провадження № 33/824/5197/2025 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Погребняка Володимира Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 893064 від 24 червня 2024 року - 24 червня 2024 року о 22 год. 34 хв. у с. Насташка, Білоцерківського р-ну., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 03 жовтня 2025 року адвокат Погребняк В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, у апеляційній скарзі було заявлене клопотання, у якому порушене питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат Погребняк В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що фактично копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 30.09.2025 року, що підтверджується належними доказами. Також звертає увагу, що постанова була ухвалена 20.06.2025 року, а у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень вона була оприлюднена 15.09.2025 року.

Доводи апеляційної скарги адвокат Погребняк В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , обгрунтовує тим, що водія було зупинено без підстав, зазначених у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому така зупинка є незаконною.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, але просив зробити це через процедуру відібрання крові.

Крім того зауважує, що працівники патрульної поліції не роз`яснили водієві його права і обов`язки щодо можливості отримати правову допомогу.

Також доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що поліцейські склали протокол стосовно ОСОБА_1 , не встановивши самостійно, що останній дійсно керував транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння.

Адвокат Погребняк В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що суд першої інстанції віднісся до доказів, наданих ОСОБА_1 на підтвердження причини своєї неявки у судовому засіданні 18.06.2025 року критично, не надав жодної агрументованої оцінки.

Крім того, від адвоката Погребняка В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 27 жовтня 2025 року о 09 год. 42 хв. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, обгрунтовуючи його тим, що на час відкриття апеляційного провадження та на момент розгляду справи апеляційним судом, строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, що унеможливлює подальше притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши клопотання адвоката Погребняка В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Як убачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 24 червня 2024 року, а постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, строки розгляду адміністративної справи не порушені, справу розглянуто протягом року з моменту скоєння правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Погребняк В.О., у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від адвоката Погребняка В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із участю адвоката у іншому судовому засіданні 27 жовтня 2025 року о 09 год. 30 хв., однак вказане клопотання було отримано канцелярією Київського апеляційного суду о 11 год. 03 хв., що підтверджується підписом працівника канцелярії суду, що унеможливило розгляд вказаного клопотання у судовому засіданні, яке відбулось о 10 год. 00 хв. після розгляду апеляційної скарги по суті.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП України, не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи адвоката Погребняка В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими.

У матеріалах, переданих судом першої інстанції, відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її захисником.

У матеріалах справи наявне клопотання адвоката Погребняка В.О. про ознайомлення із матеріалами справи від 02.10.2025 року та розписка про ознайомлення від 02.10.2025 року (а.с. 32).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Погребняку В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 893064 від 24 червня 2024 року, з якого вбачається, що 24 червня 2024 року о 22 год. 34 хв. у с. Насташка, Білоцерківського р-ну., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого огляд не проводився, що підтверджується підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у графі: «огляд проводився за допомогою» та у графі: «результати огляду» (а.с. 2);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У графі: «результати огляду на стан сп`яніння» міститься запис: «не проводився». У графі: «з результатами згоден» наявний підпис ОСОБА_1 (а.с. 3);

- у розписці ОСОБА_2 , який зобов`язався доставити автомобіль за адресою, а водія не допускати до керуванням ним (а.с. 4);

- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2469297 від 25.06.2024 року 00 год. 11 хв. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія та не пред`явив на законну вимогу поліцейського, чим порушив п.п. 2.4а, п. 2.1 ПДР України (а.с. 5);

- у рапорті старшого лейтенанта поліції Олександра Павлова від 24.06.2024 року, відповідно до якого 24.06.2024 року було зупинено транспортний засіб відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме - за порушення п.п. 11.10 ПДР України, зазначено, що у ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння відповідно до наказу № 1452/735 МОЗ/МВС, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду у встановленому законом порядку - як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога - відмовився та пропонував неправомірну вигоду: спочатку у розмірі 1000 дол. США, а потім - 2000 дол. США за те, щоб на нього не складали протокол про адміністративне правопорушення, про що було зроблено реєстрацію на спецлінію «102» та повідомлено про пропозицію неправомірної вигоди. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі під розписку. Подію зафіксовано на бодікамери «Моторола» № 476027, № 476464. (а.с. 6);

- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції № 476027, № 476464, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано факт відмови водія пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. На моменті відеофайлу «clip-0» з «0:04:20» водій повідомив патрульним поліції: «я чуть-чуть напідпитку». Зафіксовано, як під час спілкування з водієм патрульними поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та повідомлено про це водію. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій висловив бажання пройти огляд у медичному закладі. По приїзду до медичного закладу водій всіляко ухилявся від проходження огляду, не бажаючи заходити до приміщення медичного закладу, посилаючись на погане самопочуття та на потребу зателефонувати. Зафіксовано неодноразову відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (фрагмент відеофайлу «clip-1» з 0:55:39, 0:56:44, 1:08:24). На відеозаписі відображено процедуру складання матеріалів адміністративного правопорушення. Крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (фрагмент відеофайлу «clip-1» з 1:36:13) (а.с. 7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 ..

Виявлені працівниками поліції 24.06.2024 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 24 червня 2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції неодноразово пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, на що останній висловив відмову без будь-якого тиску та примусу.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що водія було зупинено без підстав, зазначених у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому така зупинка є незаконною, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, як вбачається із рапорту старшого лейтенанта поліції Олександра Павлова від 24.06.2024 року, транспортний засіб марки «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме - за порушення п.п. 11.10 ПДР України.

Відповідно до п.п. 11.10 ПДР України на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.

Отже, оскільки зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була законною, водій, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України був зобов`язаний виконувати законні вимоги поліцейських, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, але просив зробити це через процедуру відібрання крові, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, як безпідставні, оскільки на долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудних камер патрульних вбачається неодноразова відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (фрагмент відеофайлу «clip-1» з 0:55:39, 0:56:44, 1:08:24).

Крім того, пунктом 10 Порядку № 1103 встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Відповідно до п. 7 Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 9 цієї ж Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відтак, з наведених норм вбачається, що проведення лабораторних досліджень на виявлення стану алкогольного сп`яніння на вибір особи, у якої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, не передбачене законодавством.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники патрульної поліції не роз`яснили водієві його права і обов`язки щодо можливості отримати правову допомогу також спростовуються даними, зафіксованими на нагрудні відеокамери патрульних поліції, а саме на фрагменті відеофайлу «clip-1» з 1:36:13 патрульний поліції роз`яснив права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у тому числі і право на користування юридичною допомогою адвоката.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що скерований до суду відеоматеріал стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські склали протокол стосовно ОСОБА_1 , не встановивши самостійно, що останній дійсно керував транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, як необгрунтовані, оскільки під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про можливу наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній висловив бажання пройти огляд у медичному закладі, однак по приїзду неодноразово висловив відмову, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Такі ж ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення, містяться також у направленні на огляд водія та в акті огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазначені документи підписані водієм без будь-яких зауважень чи заперечень.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції віднісся до доказів, наданих ОСОБА_1 на підтвердження причини своєї неявки у судовому засіданні 18.06.2025 року критично, не надав жодної агрументованої оцінки, то, як вбачається із постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року, судом першої інстанції було встановлено, що довідка, яка була долучена до заяви про відкладення розгляд справи, засвідчує перебування ОСОБА_1 на лікуванні саме 18.06.2025 року, разом з цим не доводить, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні саме на момент розгляду справи, оскільки не містила ані вихідного номеру, ані дати видачі, що унеможливило встановлення дати її оформлення та перевірку, чи не був ОСОБА_1 виписаний напередодні або у день розгляду справи. Відтак суд першої інстанції розцінив, що вказане клопотання спрямоване на затягування судового розгляду справи, що призвело б до спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому на підставі ст. 268 КУпАП визнав можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Погребняка Володимира Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Погребняку Володимиру Олексійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Погребняка Володимира Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року, залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 20 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «04» листопада 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко