П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ; місце роботи, посада: комунальна установа УМР «Агенція розвитку Ужгорода»,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17.10.2025 о 20год. 00хв. в м.Ужгород, вул.Капушанська, 42, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Ніссан Патрол, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку лікарем наркологом КНП ЗОНД м.Берегове, що підтверджується висновком лікаря №1052 від 17.10.2025. Подія зафіксована на БК 4/1225/4/0105, чим порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130КУпАП,

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечувала, подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відсутній акт медичного огляду, на підставі якого зроблено висновок про перебування її у стані алкогольного сп`яніння. Також матеріали справи не містять висновків щодо дослідження біологічного середовища (слюни, крові, сечі). Зазначає, що відеозапис не містить відеозапису проведення огляду в медичному закладі. Також на відео відсутні дані про те, що ОСОБА_1 виявляла ознаки алкогольного сп`яніння, що їй було запропоновано пройти такий огляд на місці за допомогою спеціальних засобів. ОСОБА_1 вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.130 КУпАП їй не роз`яснено право на правову допомогу адвоката, що в силу вимог законодавства є порушенням її права на захист.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши позицію ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9а ПДР).

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Мінюсті України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 Інструкції).

З матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486306 від 17.10.2025, відеозапису з бодікамери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 стала учасником дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було доправлено працівниками поліції в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. Проведеним оглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1052 від 17.10.2025).

Вина ОСОБА_1 також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486300 від 17.10.2025, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486306 від 17.10.2025 за ст.124 КУпАП; розпискою, що підтверджує факт залишення транспортного засобу на зберігання від 17.10.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в ЗОНД від 17.10.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; диском з відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом досліджено та перевірено доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стосовно доводів ОСОБА_1 викладених у клопотанні про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, то такі суд оцінює критично з огляду на наступне.

Щодо не роз`яснення права на правову допомогу, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про те, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та підпис особи, яка ознайомлена. Крім того, роз`яснення таких прав ОСОБА_1 підтверджується дослідженим відеозаписом.

Також суд зазначає, що не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і її посилання на неналежність доказу відеозйомки, оскільки, хоча відеозапис дійсно не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але інформація, що міститься на відеозаписі, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До того ж, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Стосовно відсутності акту медичного огляду, то суд звертає увагу, що оскільки згідно п. 19 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, то відповідно такий не долучено до матеріалів справи.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять висновків щодо дослідження біологічного середовища (слюни, крові, сечі) суд зазначає наступне.

Так, згідно з п.п.12,13,14 розділу ІІІ Інструкції №1452/35 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Отже, аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться лише у випадках, коли неможливо взяти зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами та у випадку ДТП із смертельними наслідками.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не демонструвала жодної з ознак неможливості за станом здоров`я пройти медичний огляд на стан сп`яніння без взяття біологічного матеріалу, вищенаведені її доводи суд не приймає до уваги.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність роздруківки з газоаналізатору та відеофіксації такого огляду також є безпідставними, оскільки в даному випадку належним доказом перебування її в стані алкогольного сп`яніння є висновок медичного закладу, складений на підставі даних, встановлених на основі медичного огляду особи.

Таким чином в даному випадку процедуру огляду на стан сп`яніння було дотримано в повному обсязі.

Переконливих доводів, які були б підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено також істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження у справі.

Отже, водій ОСОБА_1 порушила пункт п. 2.9а ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.(сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.34,35,40-1, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі грн).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник