Справа № 456/3652/25 Головуючий у 1 інстанції: Писарев О. Ю.
Провадження № 33/811/1589/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Мазура Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 1 жовтня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 29 червня 2025 року о 00:04 год. в м. Стрий, вулиця Галицька, керував автомобілем «Suzuki sx4» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотест драгер тест номер 1184, проба позитивна 0,52 проміле, факт зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського 144, водія відсторонено від керування транспортним засобом до повного витвереження, чим порушив п. 2.9.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Наголошує, що працівниками поліції не здобуто належних та допустимих доказів на підставі яких можна було б стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, порушив ПДР України, що викликало необхідність зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить переконливих даних, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в рапорті наведено надумані та не підтверджені дані, не містить резолюції керівника та реєстрації в установі.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом, окрім того патрульними не дотримано процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Зазначає, що в акті огляду та інших документах вказані різні ознаки сп`яніння, окрім того наголошує, що працівники поліції не отримали від водія згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено 28 червня 2025 року о 00 год. 26 хв., за 24 год. до складання інших процесуальних документів, окрім того з відеозапису вбачається, що дане направлення не виготовлялося патрульними, також даний документ складено з грубими порушеннями.

Наголошує, що декларація про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки №СДІ-0129-ЗВТ від 11 червня 2025 року та сертифікат відповідності №UA.TR.039.645 від 8 червня 2018 року є недійсними, оскільки термін дії був вичерпаний. Також калібрування приладу Драгер було проведено з порушенням 6 місячного термін, а відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним.

ОСОБА_1 у судові засіданні апеляційного суду призначені на 31 жовтня 2025 року не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Мазур В.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Мазура В.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз представлених матеріалів свідчить про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375720 від 29 червня 2025 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki sx-4», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 0.52 проміле, водія відсторонено від керування транспортним засобом до повного витвереження;

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 29 червня 2025 року (а.с. 3) з якої вбачається, що огляд на стан сп`яніння було проведено 29 червня 2025 року о 00 год. 23 хв. результат 0,52 проміле, з результатом водій ознайомлений, що підтверджується його підписом;

- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого встановлено, що працівниками поліції було виявлено у воді ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя), у зв`язку із чим проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомог приладу «Alkotest 6820», результат 0,52 проміле. З результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), з якого встановлено, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку із тим, що в нього виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, від якого він відмовився;

- рапортом сержанта поліції Богдана Сениска (а.с. 7), відповідно до якого працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Suzuki sx-4», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушив комендантську годину, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), у зв`язку із чим проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», та зафіксовано стан сп`яніння у водія, результат 0.52 проміле;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 , під час якого він підтвердив, що керував транспортним засобом «Suzuki sx-4», н.з. НОМЕР_1 , після чого в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, окрім того водій не заперечував, що вживав алкоголь. Патрульні відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, надали герметично запаковану трубочку, після чого він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, перевірели прилад (газоаналізатор чистий), результат огляду 0,52 проміле, водій відмовився пройти огляд в медичному закладі, ознайомлено водія з протоколом про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що матеріали справи не містять даних, які б вказували, що водій ОСОБА_1 порушив ПДР України, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки водія зупиняли працівники поліції не у зв`язку із порушеннями ПДР України, а у зв`язку із порушенням комендантської години, як вбачається з рапорту сержанта поліції Богдана Сениска (а.с. 7).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Наказом голови М. Козицького від 25 лютого 2022 року запроваджено комендантську годину на території Львівської області з 24 до 5 год. (станом на 20 серпня 2023 року).

Під час комендантської години забороняється всім громадянам, на яких це правило поширюється, перебувати в громадських місцях протягом певного періоду часу (як правило, уночі).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було зупинено о 00 год. 4 хв., 29 червня 2025 року (а.с. 2), у зв`язку із дією комендантської години на території Львівської області, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с.7).

Твердження апелянта, що в рапорті наведено надумані та не підтверджені дані, такий не містить резолюції керівника та реєстрації в установі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Що стосується відсутності відмітки про реєстрацію рапорту в установі, то апеляційний суд зазначає, що така обставина не впливає на допустимість чи достовірність наведених у ньому відомостей та не впливає на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .

Аргументи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки як встановлено з відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що виконував функції водія, їхав автомобілем за своєю донькою.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки працівниками поліції було виявлено у воді ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладів, проведено огляд за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», результат якого показав 0,52 проміле, з результатом водій погодився.

Покликання апелянта на те, що працівники поліції не отримали від водія згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Аргументи апелянта, що в акті огляду та інших документах вказані різні ознаки сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не впливають на кваліфікацію дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не спростовують його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Твердження апелянта, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено 28 червня 2025 року о 00 год. 26 хв., за 24 год. до складання інших процесуальних документів, є нічим іншим як опискою та не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Описка - це зроблена механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка, яка допущена під час письмово - вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів.

Доводи апелянта про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не виготовлялося працівниками патрульної поліції, а також що цей документ складено з грубими порушеннями, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що направлення оформлено відповідно до встановленої форми, містить усі необхідні реквізити та підписи уповноважених осіб.

Щодо аргументів апелянта, що декларація про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки №СДІ-0129-ЗВТ від 11 червня 2015 року та сертифікат відповідності №UA.TR.039.645 від 8 червня 2018 року є недійними, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Згідно із п.1 Технічного регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13 січня 2016 року №94, Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюванням.

«Drager Alcotest 6820», вже введений в експлуатацію і не повинен мати оновлені сертифікати/декларації про відповідність вимогам Регламенту.

Доводи апелянта, що газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» проходив калібрування з порушенням встановлено строку, апеляційний суд розцінює критично.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року, із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом в 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 додано роздруківку тестування на алкоголь, проведеного газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 6820», який пройшов останнє калібрування 26 листопада 2024 року, що свідчить про правомірність його використання під час огляду ОСОБА_1 , 29 червня 2025 року.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_2 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм, з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375720 від 29 червня 2025 року (а.с 2), а саме процедуру огляду водія на стан алкогольного на місці зупинки транспортного засобу.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 1 жовтня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.