ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

05.09.2025 о 14-33 год., у м. Житомирі по вул. Чуднівській, 104, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу та в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Судом також неодноразово направлялось повідомлення про дату, час і місце судового засідання на адресу, вказану ним при складанні протоколу, два конверти повернулись на адресу суду не врученими з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань не подавав, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім рапорту поліцейських, підтверджується сукупністю доказів по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444481 від 05.09.2025 підтверджується факт вчинення правопорушення та його обставини, зокрема те, що у вказану дату, час і місці, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння підтверджується, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Актом огляду та чеком тесту №5525 приладу «Alcotest 6810», підтверджується, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою приладу «Alcotest 6810 ARZD-0936», результат якого показав 2.57‰, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис і в чеку-тесті, і в акті огляду.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5653653 підтверджується, що ОСОБА_1 05.09.2025 керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

На відеозаписі із нагрудних камер поліцейських зафіксовано, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest» результат склав 2,57 ‰, з результатом огляду погодився.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення.

Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за :1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; що утворюють окремі склади адміністративного правопорушення.

Діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач ГУК у Жит. обл/Житомирська обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП,у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В.Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.