Номер провадження 3/754/4170/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Скляренко У.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управлінню патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебувають протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №631854 від 15.09.2025, ВАД №631857 від 15.09.2025, ВАД №631860 від 12.09.2025, ВАД №631828 від 17.09.2025 за ст. 187 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 відповідно до яких.

10.08.2025 о 23 год. 10 хв. під час перевірки ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання, чим порушив правила адміністративного нагляду, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, 08.08.2025 о 22 год. 30 хв. під час перевірки працівниками поліції ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання, чим порушив правила адміністративного нагляду, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, 01.08.2025 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 під час перевірки працівниками поліції був відсутній за місцем мешкання, чим порушив правила адміністративного нагляду, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, 04.08.2025 ОСОБА_1 не прибув на реєстраційну відмітку до управління поліції, чим порушив правила адміністративного нагляду, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП..

У судові засідання 29.10.2025 та 10.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась у передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 , явка якого є обов`язковою, суд до останнього застосував привід у судові засідання на 10.11.2025.

Однак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання приводом не доставлений.

Враховуючи те, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП є обов`язковою, судом вжито усіх передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення заходів, як для виклику так і для доставки ОСОБА_1 у судове засідання, проте у встановлений судом час останній не з`явився. Розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався.

Європейський суд з прав людини в справі «Салогуб проти України» (Salogub v. Ukraine) виснував, що засідання за відсутності сторони не забороняється, за винятком випадків, коли існують вагомі причини для неявки або якщо суд не має інформації, чи було відповідну особу належним чином повідомлено про засідання. У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи дані обставини, суддя вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, також, враховуючи, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає за доцільне розглянути дану справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №631854 від 15.09.2025, ВАД №631857 від 15.09.2025, ВАД №631860 від 12.09.2025, ВАД №631828 від 17.09.2025, які складено щодо ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2024, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, не підтверджується письмовими матеріалами справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Досліджені у судовому засіданні протоколи, не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття провадження.

З урахуванням зазначеного вище, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

За викладеним, керуючись ст.ст. 9, 187, 247 п.1, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя У.В.Скляренко