ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу серії ВАД № 448464 від 30.08.2025, ОСОБА_1 30 серпня 2025 року о 10.30 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав та залякував її, чим викликав занепокоєння у неї за свою безпеку, життя та здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду не надали. Приймаючи до уваги наведене суд вважає за можливе з огляду на ст.268 КУпАП розглянути справу у їх відсутність.

Надавши оцінку дослідженим доказам, суд дійшов такого висновку. виходячи з такого.

Згідно статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 1ст.173-2 КУпАП, яка ставиться в вину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, домашнє насильство характеризується такими ознаками, як умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання шкоди. Натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, формулювання обвинувачення такої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як заподіяння шкоди, не містить. Чи заподіяно шкоди потерпілій в результаті фізичного та психологічного характеру та в чому вона полягає, у протоколі не зазначається.

Згідно письмових пояснень потерпілої, між нею і чоловіком виник конфлікт через те, що чоловік безпідставно звинувачував її у зловживанні алкоголем. Через це словесно ображав її та штовхав. Між тим, доказів вчинення ним психологічного і фізичного характеру по відношенню до потерпілої особою, якою складено протокол, не зібрано.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так як доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суду не надано, а сам суд відшукувати такі докази, діючи на користь обвинувачення, не вправі, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 251, 280, 283-285, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.І. Клепка