П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 Справа №607/21368/25 Провадження №3/607/7790/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли відТернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , працює в НЗ «Замки Тернопілля», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

10.10.2025 о 15:00 ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, принижував, погрожував, наніс одного стусана долонею по щоці та вигнав із квартири, чим завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю та порушив п.п. 3, 4, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Такі дії ОСОБА_1 посадовою особою органу поліції, яка склала протокол, кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що він спільно з потерпілою не проживає. Того дня вона прийшла до нього в гості, між ними виникла побутова сварка. При цьому наголосив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки він не вчиняв зазначених у ньому дій. За його словами, потерпіла пред`явила йому претензії, першою вдарила його, а він лише оборонявся. Крім того, подав для долучення до матеріалів справи терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №654116 від 10.10.2025.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП, підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, повідомивши, що ОСОБА_1 наніс їй удар. Зазначила, що на даний час вона не проживає у вказаній квартирі, оскільки ОСОБА_1 виганяє її з житла. Вказане викликає у неї негативні емоції. Також підтвердила, що внаслідок дій чоловіка їй завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків:

згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дії, визначені у п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, становлять склад правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, лише за умови, що внаслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для кваліфікації дій особи за ст. 173-2 КУпАП важливо розрізняти такі поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка: гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Суд звертає увагу, що за своїм змістом домашнє насильство, як адміністративне правопорушення, полягає в тому, що особа, яка чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна із сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №424215 від 10.10.2025, з додатком до нього; рапортом, зареєстрованим 10.10.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №59609; протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.10.2025, у якому викладено обставини, які аналогічні сутті адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення; поясненнями ОСОБА_2 від 10.10.2025, згідно з якими вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомляє, що її чоловік ОСОБА_1 10.10.2025 приблизно о 15:00 виражався нецензурною лайкою, ображав її, погрожував, наніс стусана їй по обличчю та вилив на неї воду з відра, чим спричинив головний біль та завдав шкоди її психічному здоров`ю; поясненнями ОСОБА_1 від 10.10.2025, відповідно до яких він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомляє, що 10.10.2025 приблизно о 15:00 у нього з дружиною ОСОБА_2 виник побутовий конфлікт. Також зазначає, що конфлікт був словесним, і жодної фізичної сили до неї він не застосовував; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №654116 від 10.10.2025; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.10.2025; копією рапорту інспектора ВП ПП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області І.Чиньонної від 12.02.2025; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2025 у справі №607/3138/25, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

За результатами дослідження доказів у справі, у тому числі показань потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала безпосередньо у судовому засіданні, судом встановлено, що 10.10.2025 о 15:00 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 словесно ображав, принижував, погрожував своїй дружині ОСОБА_2 , наніс їй стусана по обличчю та вигнав її з квартири, що призвело до наслідків у вигляді шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, а саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, позбавили її житла, оскільки потерпіла повідомила суду, що після таких дій чоловіка відчуває негативні емоції та на даний час не проживає спільно з чоловіком, оскільки він вигнав її з житла.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 вже вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , що підтверджується долученою до адміністративних матеріалів постановою суду від 10.04.2025 у справі №607/3138/25, яка не скасована та набрала законної сили.

Таким чином, описані вище дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають повторюваний характер в часі, при цьому, згідно з формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи, кривдник раніше вчиняв щодо неї психологічне насильство, як наслідок, розвинулися й інші форми насильства (фізичне, економічне), постраждала особа є економічно залежною від кривдника, він виганяв постраждалу особу з місця проживання, погрожував такими діями, що свідчить про те, що кривдник має владу та контроль над постраждалою особою, значну перевагу у своїх можливостях, що у своїй сукупності свідчить про вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства, а не про конфлікт чи сварку.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій фізичного, психологічного та економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, позбавлення житла), внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому його слід притягнути до відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно із ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення ним домашнього насильства, однак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, з метою комплексного підходу до вирішення проблеми вчинення ним домашнього насильства стосовно його дружини, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направленняОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк три місяці.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 39-1, 40-1, 173-2, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040,00 грн (дві тисячі сорок гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

НаправитиОСОБА_1 на строк три місяці на проходження програми для кривдників до провідного спеціаліста Сектору у справах сім`ї Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради за адресою: м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, 1.

Роз`яснити, що у разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель