490/4365/24 від06.11.2025
н/п 3-в/490/42/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеженко А.С., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на сплату штрафу та зупинення примусового виконання у справі №490/4365/24,-

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2024 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/4365/24, провадження №3/490/2280/2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, та без вилучення транспортного засобу.

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про поновлення строку на добровільну сплату штрафу та зупинення примусового виконання.

Заяву мотивує тим, що 20 червня 2024 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.5 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 40 800 грн. Вказану постанову він не отримував та про неї не знав, а тому не мав можливості вчасно сплатити штраф. Про постанову дізнався лише 09.09.2025 року, коли отримав повідомлення про подвоєння суми штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши pfzdybrf, дослідивши заяву та матеріали справи, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 283 КУпАП передбачені вимоги змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що нормами КУпАП визначено конкретний вид постанов, які виносить орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення.

Проте питання про поновлення строку на сплату штрафу та зупинення примусового виконання серед вказаного немає, та нормами КУпАП не регулюється.

Статтею 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, та без вилучення транспортного засобу.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.10.2025 року захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокату Толпекіну А.А. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2024 року відмовлено.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із несплатою ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу була звернута до примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентуються дії уповноважених органів і осіб щодо здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень, зокрема розділом VII вказаного Закону передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження, питання пов`язані з примусовим виконанням рішень вирішуються виконавцем та регулюється Законом України «Про виконавче провадження», а тому заява про поновлення строку на сплату штрафу та зупинення примусового виконання не підлягає розгляду в порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим слід зазначити, що у разі незгоди боржника з рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, статтею 121-2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що заява є безпідставною, а тому в її задоволенні відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 245, 246, 283, 284, 304, 305 КУпАП, ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на сплату штрафу та зупинення примусового стягнення у справі №490/4365/24 відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Л. Лященко