ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 15 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий директором ТОВ „Севен А, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він, перебуваючи на посаді директора ТОВ „Севен А, допустив порушення податкового, валютного та іншого законодавства, а саме:

- занизив податок на прибуток у сумі 182 373, 82 грн. (за І півріччя 2021 року 18 082, 40 грн.; за 2022 рік 8 795, 05 грн.; 2023 рік 31 403, 32 грн.; 2024 рік 94 505, 88 грн.; І квартал 2025 року - 29 587, 17 грн.);

- занизив податок на додану вартість у сумі 1 558 704 грн. (за лютий 2024 року 91 429 грн.; березень 2024 року 16 100 грн.; квітень 2024 року 666 798 грн.; травень 2024 року 766 072 грн.; червень 2024 року 18 305 грн.);

- порушив терміни реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунках коригування на загальну суму обсягу постачання 204 892, 10 грн. (сума ПДВ 40 978, 42 грн.);

- додатково визначив грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 409 372, 50 грн. (за липень 2023 року 73 622, 23 грн.; листопад 2023 року 132 113, 96 грн.; грудень 2023 року 48 883, 3 грн.; січень 2024 року 56 628, 84 грн.; лютий 2024 року 213 939, 43 грн.; березень 2024 року 144 122, 75 грн.; квітень 2024 року 57 546, 33 грн.; травень 2024 року - 87 694, 66 грн.; травень 2024 року 24 664, 47 грн.; жовтень 2024 року 90 270 грн.; листопад 2024 року 239 924, 64 грн.; грудень 2024 року 161 947, 53 грн.; січень 2025 року 63 642, 53 грн. та березень 2025 року 14 371, 60 грн.);

- додатково визначив суму військового збору у розмірі 117 447, 71 грн. (за липень 2023 року 6 135, 19 грн.; листопад 2023 року - 11 009, 5 грн.; грудень 2023 року 4 073, 61 грн.; січень 2024 року 4 719, 07 грн.; лютий 2024 року 17 828, 29 грн.; березень 2024 року 12 010, 23 грн.; квітень 2024 року 4 795, 53 грн.; травень 2024 року 7 307, 89 грн.; червень 2024 року - 2 055, 37 грн.; жовтень 2024 року 7 522, 52 грн.; листопад 2024 року 19 993, 72 грн.; грудень 2024 року 13 495, 63 грн.; січень 2025 року 5 303, 54 грн. та березень 2025 року 1 197, 63 грн.),

та вказаними діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, зокрема, заповнено не рукописним способом, а за допомогою комп`ютерної техніки, зазначено невірну адресу місця проживання. Крім того, протокол складено за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він не мав можливості надати свої пояснення та зауваження.

При складенні протоколу податковим органом не враховано заперечення на акт перевірки та висновок комісії ГУ ДПС у Полтавській області, які є невід`ємними частинами документальної планової перевірки.

При цьому, рішення за результатами перевірки оскаржується у Полтавському окружному адміністративному суді (справа №440/12490/25).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даної вимоги закону не виконав, провів неповне та необ`єктивне дослідження обставин справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.163-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини в сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, є: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку. Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ „Севен А, допустив порушення податкового, валютного та іншого законодавства, а саме: заниження податку на прибуток та податкуна додану вартість; порушення термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунках коригування;додаткового визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та визначення суми військового збору та вказаними діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України.

При цьому, у протоколі не наведено, у чому саме полягало порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, визначене диспозицією ч.1 ст.163-1 КпАП України, як і не вказано, у якій саме формі вказане порушення було допущено. Посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області лише наведено численний перелік недотримання ОСОБА_1 положень податкового, валютного та іншого законодавства щодо заниження податку на прибуток та податкуна додану вартість; порушення термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунках коригування;додаткового визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та визначення суми військового збору.

Суд же не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Будь-яких доказів на підтвердження фактів порушення порядку ведення податкового обліку, крім інформації, наданої уповноваженими особами ГУ ДПС у Полтавській області, які є заінтересованими особами у цій справі, матеріали справи не містять.

Інші докази, що спростували б доводи апелянта у матеріалах справи відсутні.

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів, що доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 284, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 15 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська