Справа № 133/2020/25
Провадження № 33/801/1103/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

У скарзі зазначає, що під час розгляду справи не було оголошено його клопотання про закриття провадження у справі, відеозапис у його присутності не досліджувався, що, на його думку, свідчить про порушення принципу безпосередності дослідження доказів. Про прийняте рішення він не був проінформований, всупереч вимогам ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова не була оголошена після закінчення розгляду справи. Судом залишено поза увагою викладені у клопотанні про закриття провадження у справі обставини щодо незаконної зупинки його транспортного засобу, незаконного огляду транспортного засобу та особистих речей і відсутності підстав для направлення його на огляд і фактично штучного їх створення. Працівник поліції почав з`ясовувати наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння після з`ясування факту притягнення його у минулому до відповідальності за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, що мало місце 26 квітня 2022 року. Фактично поліцейський штучно створив умови, які нібито є підставою вимагати в нього пройти огляд. Поліцейські відмовили у проведенні огляду, вказуючи, що протокол вже складається, хоча протокол вони мали б складати лише після його відмови проходити огляд після отримання направлення на такий огляд. Направлення на проведення огляду мітить недостовірні дані, в медичний заклад його ніхто не доставляв.

07 листопада 2025 року від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Щавінського К.С., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347084, складеного заст. ком. взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Постолатієм М.С., 31 травня 2025 року об 11 год. 30 хв. в с. Махнівка (Комсомольське) по вул. Київська, 47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу на запис портативного відеореєстратора. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347084 від 31 травня 2025 року; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2025 року; рапортом поліцейського від 31 травня 2025 року; диском з відеозаписом.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що поліцейський фактично штучно створив умови, які ніби то є підставою вимагати у нього пройти огляд. Поліцейським не було встановлено наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння. Інша ознака, яку штучно створив поліцейський звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, і поліцейський не застосовував відповідний метод для виявлення вказаної ознаки. Така ознака, як неприродна блідість обличчя, є суб`єктивною думкою поліцейського.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду врегульована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

При цьому, у пункті 12 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347084 від 31 травня 2025 року заперечень щодо викладених у протоколі обставин, зокрема, щодо виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; зіниці очей, які не реагують на світло) та щодо відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння не висловив.

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено: «надасть у суді».

Суд першої інстанції, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції встановив, що автомобіль TOYOTA CRESTA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено об 11 год. 25 хв.. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейським було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в лікарні м. Калинівка. У подальшому, об 11 год. 32 хв., ОСОБА_1 запитав в поліцейського чи ввімкнений в нього запис на нагрудному портативному реєстраторі та повідомив, що він дійсно вживав наркотичні засоби близько місяця тому та погодився їхати разом з поліцейськими в лікарню. Однак об 11 год. 47 хв. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та сказав поліцейським, щоб останні складали протокол, після чого поліцейський роз`яснив йому його права та перейшов до складання протоколу. При цьому суд першої інстанції встановив, що працівники поліції жодного тиску на водія ОСОБА_1 не чинили, а його відмова від проходження медичного огляду є повністю добровільною та усвідомленою.

Оглянувши вказаний відеозапис апеляційним судом встановлено, що поліцейським у ході розмови з ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; звужені зіниці очей, які не реагують на світло (11 год. 30 хв.). У зв`язку з цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (11 год. 31 хв.). При цьому, ОСОБА_1 не заперечував щодо наявності у нього вказаних ознак, зазначивши, що зранку за кермом. При цьому повідомив, що вживав наркотичні засоби місяць назад (11 год. 32 хв.). На пропозицію поліцейського пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, відповівши: «Їдемо» (11 год. 34 хв.). Після того, як ОСОБА_1 у телефонному режимі отримав консультацію, він погодився їхати до закладу охорони здоров`я, однак з невідомих суду причин передумав і зазначив: «Складайте протокол» (11 год. 45 хв.). Поліцейські запитали у ОСОБА_1 , чи розуміє він наслідки такої відмови, на що він надав стверджувальну відповідь. Після отримання відмови ОСОБА_1 поліцейські розпочали оформлювати адміністративний матеріал, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до початку складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а зазначає про те, що виявлені у нього поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння є суб`єктивним сприйняттям поліцейського.

Вказані доводи не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки відповідно до пункту 2 Розділу 1 згаданої Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (крім запаху алкоголю з порожнини рота); - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; - сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; - почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом п. 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 згаданого вище Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння.

Ключовою у цих нормах підставою для проходження огляду, а отже і для вимоги поліцейського пройти огляд, є наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння.

З вказаних норм випливає, що вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння можливо висунути лише у випадку, коли поліцейським встановлено наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, про що він повинен повідомити водія, і лише після цього поліцейський висуває вимогу водієві пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння, що і було зроблено поліцейським у даному випадку.

Виявлення ознак сп`яніння є прерогативою саме поліцейського, який, у разі встановлення таких, висуває водієві вимогу пройти медичний огляд.

З відео видно, як поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння після проведення візуального огляду та озвучив їх останньому, після чого запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

У підсумку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а тому поліцейський на законних підставах почав складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 не обґрунтував, що застосований поліцейським порядок огляду на предмет реагування зіниць на сонце не може бути застосований через свою неефективність. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі лише назвав інші способи перевірки цього факту.

Усі методики, про які зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, повинні були б застосовуватися лікарем закладу охорони здоров`я, який уповноважений на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Та обставина, що пізніше ОСОБА_1 знову погоджувався пройти огляд, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 до цього висловив свою позицію щодо проходження огляду, а саме відмовився від його проходження.

Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейський почав з`ясовувати наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння після встановлення факту притягнення його у минулому до відповідальності за незаконні дії, пов`язані з наркотичними засобами, є хибними, адже про цей факт почав стверджувати сам ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги, які стосуються направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не приймаються апеляційним судом, оскільки направлення це документ, на підставі якого працівники медичного закладу проводять огляд особи і необхідності видавати його і долучати до протоколу про адміністративне правопорушення у даному випадку не було.

Не заслуговують на уваги доводи апеляційної скарги з приводу незаконних, на думку ОСОБА_1 , дій поліцейських щодо незаконного огляду його особистих речей та транспортного засобу, оскільки це не впливає на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості оскаржити дії поліцейських, якщо вважає їх незаконними.

07 листопада 2025 року адвокатом Щавінським К.С. в інтересах ОСОБА_1 подано додаткові пояснення, в яких акцентовано увагу суду на ключові моменту відеозапису. У цілому, викладена в цих пояснення інформація відповідає дійсності, однак, вона є дещо викривленою. Як зазначено захисником, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а дії поліцейських мали провокаційний характер.

Додаткові пояснення не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки сам ОСОБА_1 сказав поліцейським складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення (11:45:52) і він зазначив, що розуміє наслідки такої поведінки. Саме після цього поліцейські почали оформляти адміністративний матеріал, в тому числі і складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а тому всі наступні дії ОСОБА_1 були поза межами провадження.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що всі наявні у матеріалах справи докази були досліджені судом і лягли в основу оскаржуваного судового рішення.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування постанови суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало