Провадження №: 3/752/7757/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441748 від 02 вересня 2025 року, ОСОБА_1 02 вересня 2025 року о 19:59, керував транспортним засобом «Audi SQ8», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Антоновича, 32, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, при цьому на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив, що 02 вересня 2025 року керував автомобілем «Audi SQ8», д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. У стані сп`яніння не перебував. Один із поліцейських запропонував йому проїхати до лікаря-нарколога, а другий поліцейський повідомив, що його відвезуть до ІНФОРМАЦІЯ_2. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, був готовий пройти огляд, однак щоб переконатися у законності дій поліцейських, попросив зачекати приїзду адвоката, з яким він в присутності поліцейських спілкувався по телефону. Поліцейський розцінив таку його позицію як відмову від огляду та відразу розпочав складати протокол про адміністративне правопорушення. На його повідомлення та повідомлення адвоката, що вони готові проїхати на огляд, поліцейський не відреагував. Після цього він самостійно поїхав до КНП «Київська міська наркотична клінічна лікарня «Соціотерапія», де пройшов медичний огляд, у результаті якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

В судовому засіданні захисник Кравченко А.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що у ОСОБА_1 не було жодної ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише хотів скористатися допомогою захисника. Поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Того ж дня ОСОБА_1 шляхом самозвернення пройшов медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, у результаті ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 441748 від 02.09.2025; картку обліку адміністративного правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2025; витяг з бази «Армор» з інформацією щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу «Audi SQ8», д.н.з. НОМЕР_2 ; відеозапис з нагрудної камери поліцейського; висновок КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 004569 від 05.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 02 вересня 2025 року о 21:42 пройшов огляд у закладі охорони здоров`я, при цьому ознак сп`яніння у нього не виявлено, а також пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає недоведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у свідомій відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейськими стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів, які спростовували доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не мав наміру відмовлятись від проходження огляду на стан сп`яніння.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейські їхали за ОСОБА_1 декілька кварталів та подали вимогу про зупинку з підстави що він закінчував проїзд перехрестя на жовтий колір світлофору.

Під час спілкування з поліцейськими явних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Так, поліцейський спочатку повідомив, що відчуває від ОСОБА_1 невстановлений запах. Потім вказав, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду.

Почувши вказану пропозицію, ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що не перебуває у стані сп`яніння, що він відносяться до нього упереджено, оскільки раніше саме він зупиняв його та безпідставно звинувачував у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, що не підтвердилось. В присутності поліцейських ОСОБА_1 зателефонував адвокату та почав консультуватися з приводу правомірності або неправомірності їх дій. Адвокат сказав, що має можливість під`їхати на місце зупинки. ОСОБА_1 попросив поліцейських почекати приїзду адвоката. Вказані слова ОСОБА_1 поліцейський розцінив як порушення вимог п. 2.5 ПДР України та розпочав складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову від огляду. Після цього на повідомлення ОСОБА_1 та адвоката про те, що ОСОБА_1 готовий пройти медичний огляд, поліцейський відповів, що пізно, оскільки факт відмови зафіксовано.

З моменту пропозиції пройти огляд до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення пройшло менше десяти хвилин.

Відповідно до висновку лікаря КНП «Київська міська наркотична клінічна лікарня «Соціотерапія» № 004569 від 02 вересня 2025 року ОСОБА_1 02 вересня 2025 року о 21:42 шляхом самозвернення пройшов медичний огляд, за результатами якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

Вказані обставини у їх сукупності, зокрема, поведінка поліцейського під час зупинки транспортного засобу, поведінка ОСОБА_1 , відсутність у нього явних ознак сп`яніння, мотиви, з яких ОСОБА_1 просив почекати захисника, а також самостійне проходження ним в межах двох годин з моменту зупинки медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення відповідного огляду, залишають розумні сумніви у тому, що прохання ОСОБА_1 зачекати захисника, в даному випадку, не було добросовісним намаганням скористатись правом на захист, а було направлено саме на ухилення від проходження медичного огляду з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Достатніх доказів усвідомленої відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння з розумінням наслідків такої відмови матеріали справи не містять.

За таких обставин, керуючись приписами ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман