Провадження №: 3/752/8060/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої начальником відділу кадрів, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 серпня 2025 року приблизно о 19:00, за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у тому, що малолітній син вчиняв хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою в бік малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що 23 серпня 2025 року на подвір`ї будинку між її сином та ОСОБА_4 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_5 вдарив її сина. Під час конфлікту її син ненормативну лексику в громадському місці не застосовував.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 23 серпня 2025 року до неї прибігли діти та сказали, що у двір прийшов ОСОБА_5 , у якого конфлікт із дітьми. Вона вийшла в двір зробити ОСОБА_5 зауваження, на що він почав ображати її та тікати. Коли біг, штовхнув ОСОБА_2 , той впав, вдарився і отримав тілесні ушкодження. Раніше чула, що діти на подвір`ї застосовують ненормативну лексику.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 633367 від 20.09.2025; письмові пояснення ОСОБА_7 щодо обставин нецензурних висловлювань малолітнього ОСОБА_2 на її адресу та на адресу її малолітнього сина ОСОБА_5 , а також щодо обставин заподіяння її малолітнім сином ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ; письмові пояснення малолітнього ОСОБА_8 щодо причин виникнення конфлікту з ОСОБА_2 та обра з боку останнього; письмові пояснення ОСОБА_9 , письмові пояснення ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В даному випадку, неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина стало наслідком висловлювання малолітнього нецензурною лайкою в громадському місці.

Доводи ОСОБА_1 про те, що її син не застосовував нецензурну лайку у громадському місці, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , підстав недовіряти яким у суду немає.

Факт застосування насильства відносно ОСОБА_2 з боку ОСОБА_8 не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку належним чином виховувати дитину та не є підставою для закриття провадження у справі.

При цьому оцінку наявності чи відсутності правопорушення у діях батьків малолітнього ОСОБА_8 суд не надає у зв`язку відсутністю в провадженні суду протоколу про адміністративне правопорушення, який було би складно на вказаних осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено стягнення у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, стпеню її вини, суд вважає що мета адміністративної відповідальності в даному випадку може бути досягнута шляхом накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 184, 252, 283-285, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман