ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/518/25 Справа № 697/1830/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Сивухін Г. С. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисниці Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 08 липня 2025 року о 01 год. 00 хв. в с. Мельники по вул. Центральна, керуючи мотоциклом Лифан д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестеру Драгер під відеозапис, результат позитивний 1,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.9а ПДР України, її дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 08 липня 2025 року о 01 год. 00 хв. в с. Мельники по вул. Центральна, керуючи мотоциклом Лифан д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожньої обстановки, допустила падіння на узбіччя дороги. В наслідок чого отримала тілесні ушкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушила п. 12.1 ПДР України, її дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисниця просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не погоджується з вищевказаною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що у фабулі протоколу про адміністративне не зазначено жодної з ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . За весь період спілкування з останньою не було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в с. Мельники Черкаського району Черкаської області, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки чек приладу «Драгер» містить інформацію про місце його застосування рукописним текстом кульковою ручкою м. Канів вул. Успенська, 15А.

З відеозаписів бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 , яка перебувала у безпорадному стані внаслідок травми опорно-рухової системи, не було забезпечено право на захист, як не було і роз`яснено її права.

Звертає увагу суду на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено о 05:02:34 в с. Мельники вулиця Центральна, хоча відповідно до відеозапису бодікамер поліцейських в даний час ОСОБА_1 перебувала у медичному закладі.

Стверджує, що огляд ОСОБА_1 не проводився на місці складення протоколу, а саме в с. Мельники по вул. Центральній, а був проведений в м. Канів по вул. Успенська, 13А в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство "Канівська Багатопрофільна лікарня" Канівської міської ради Черкаської області, як зазначено на чеку Драгер, що долучений до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу суду на час проведення огляду на алкотестер Драгер, 03 година 48 хв., що перевищує двогодинний термін для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що інспектор патрульної поліції не переконався у ОСОБА_1 , чи згодна та з результатами відповідного огляду, оскільки ОСОБА_1 перебувала в закладі охорони здоров`я з порушенням опорно-рухової системи та на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння останній було проведено ряд медичних ін`єкцій в частині обезболювання травми.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Вказує, що акт огляду складений одним поліцейським, оформлений іншим поліцейським, ніж той, що освідував на алкотестер Драгер ОСОБА_1 . Фактичні дані в ньому зазначені недостовірні, оскільки зупинки транспортного засобу не було, водієві не було озвучено про ознаки алкогольного сп`яніння, які були у неї виявлені працівниками поліції, що підтверджується записами з нагрудних бодікамер, тому фактичні дані цього огляду не можуть бути визнані допустимим доказом.

За наявності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 не погоджувалася з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Вказує, що з відеозаписів з нагрудних камер патрульного поліцейського видно, що ОСОБА_1 не роз`яснювалось її право на освідування в медичному закладі в який її доставили, як і її право на захист (правову допомогу) під час складання протоколів про адміністративне правопорушення.

У матеріалах справи, на думку захисниці, відсутні об`єктивні дані, на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 погодилася з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисниці, які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

При вирішенні апеляційної скарги необхідно враховувати, що апелянт оскаржує постанову судді щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розглядаючи апеляційну скаргу в її межах, судове рішення апеляційним судом перевіряється в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384798 від 08 липня 2025 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено за допомогою Алкотесту 6820 «Драгер», результат 1,38 ‰.

Результатом тесту на встановлення вмісту алкоголю у крові від 08.07.2025, здійсненого за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент проходження тесту перебуває у стані алкогольного сп`яніння результат 1,38‰.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2025, за результатами огляду, проведеного уповноваженою особою ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, у учасника ДТП - ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 08.07.2025 близько 01:00 год вони їхали в сторону с. Таганча, а попереду них їхав мотоцикл, за кермом якого була ОСОБА_4 . Під час руху помітили, як вона втратила рівновагу та впала на узбіччя. Оскільки ОСОБА_5 отримала травму ребра, вони викликали швидку, яку госпіталізували до лікарні.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вона перебувала за кермом мотоцикла та рухалася з с. Мельники в сторону с. Таганча Черкаського району. На виїзді із села її занесло , вона не впоралася з керуванням та з`їхала на узбіччя. Близько 14:00 год 07.07.2025 вона вживала алкоголь близько 150 грам.

Також суд першої інстанції надав належний аналіз відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, в ході перегляду яких встановлено, що ОСОБА_1 підтвердила свою причетність до ДТП, що мала місце 08.07.2025 о 01:00 год. в с. Мельники, Черкаського району. Пройшла 08.07.2025 о 03:54 год. освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого 1,38 ‰. Під час складення працівником поліції протоколу, особу ОСОБА_1 було встановлено, та остання пояснила, що напередодні ДТП вживала 150 грам алкоголю. Заперечень від останньої щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не надходило, пояснення прочитала та протокол підписала.

ОСОБА_1 не висловлювала заперечення щодо встановлення у неї стану алкогольного сп`яніння. Навпроти підтвердила, що напередодні - менше чим за 24 години вживала алкоголь. Отже у уповноваженої особи поліції був відсутній обов`язок забезпечувати доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я, з метою забезпечення достовірності результатів огляду.

Проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засоби в закладі охорони здоров`я, пов`язано з отриманням нею тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Отже проходження такого огляду не на місці зупинки транспортного засобу, у цьому випадку - місце ДТП, не впливає на результати проведеного огляду.

Щодо доводів апелянта про порушення п. 7 Порядку з приводу часу проведеного огляду, суд першої інстанції відзначив, що працівники поліції, встановивши учасників ДТП, та враховуючи, що ОСОБА_1 , яка потребувала швидкої медичної допомоги, була доставлений до лікарні у зв`язку з отриманими травмами, провели її огляд після прибуття до медичного закладу, тому строк проведення огляду не порушений.

Не співпадіння місця складання протоколу про адміністративне правопорушення , яке є тотожним з місцем його вчинення, з місцем проходження огляду на стан сп`яніння, не впливає на висновок суду про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , цебто керування нею транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Попри твердження апелянта щодо недотримання процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення є неспроможними, оскільки вони спростовуються доказами, вивченими та проаналізованими в судовому засіданні.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , адже права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі, котрими ОСОБА_1 мала можливість скористатися.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми законодавства про адміністративне правопорушення, зокрема щодо порядку вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його направлення до суду тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження.

У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймала участь захисниця Хорошун О.В., надавала відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами.

За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.

Інші доводи апелянта не вказують на істотні порушення законодавства, що перешкодили чи могли перешкодити суду винести закону та обґрунтовану постанову.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисниці Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Черкаської області від 03 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук