Справа № 456/5533/25
Провадження № 3/456/2090/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

28 жовтня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , студентаДНЗ Вище професійне училище № 34 м. Стрия

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 465136 від 25.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 22:44 год за адресою с.Підгірці, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки ВАЗреєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота,виражене тремтіння пальців рук, не чітка мова, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 465127 від 25.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 22:44 год за адресою вул. Стрийська, с. Підгірці, Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування таким ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1АПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 465172від 26.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 23:45 год. за адресою вул. Стрийська, с. Верчани, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременм безпеки чим порушив п. 2.3.в. ПДР порушення правил користування ременями безпеки, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 465164 від 26.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 23:45 год. за адресою вул. Стрийська, с. Верчани, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, не чітка мова, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер 6820 № 0300 та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився. ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, забезпечено БДР, чим порушив п. 2.5 ПДР відмова особи яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Також, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 465158 від 26.09.2025, ОСОБА_1 25.09.2025 о 23:45 год за адресою вул. Стрийська, с. Підгірці, Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування автомобілем, чимпорушив п.п. 2.1АПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Всі матеріали про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст 126, ч. 5 ст 121 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 08.10..2025, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Валовін Ю. В.

Оскільки ст. 36 КУпАП визначено можливість накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В.на дату розгляду справи 28.10.2025 року було об`єднано названі справи в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номера 456/5533/25 та номеру провадження 3/456/2090/2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з`явився, підтвердив що водійських прав в нього не має, так як йому лише виповнилось 16 років. Займався ремонтом автомобіля, який придбав в розібраному вигляді і після завершення ремонту перевіряв його справність, тому й спробував їхати.

Стверджував, що вживав пиво в обідню пору. В 22:44 його зупинив перший екіпаж поліції, та повіз його додому для отримання паспорта. Розповів, що працівники поліції, дійсно пропонували пройтиогляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 не відмовився, проте потім виявилось що в них немає при собі засобу контролю драгера, а тому попросили на відео підтвердити відмову, не пояснивши наслідків такої відмови. Після того як зробили запис відвезли його назад до автомобіля та залишили там. Від керування не відсторонювали. Коли повертався додому, тобто через 15 хвилин, його зупинив другий екіпаж поліції. Підтвердив, що дійсно їхав без застосування ременя безпеки і повторно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просив суд у випадку визнання його винним та накладення стягнення у виді штрафу розстрочити його на деяких час, так як він навчається, не має можливості працювати, а тому єдиним можливим доходом є стипендія.

Всі матеріали про адміністративне правопорушення були складені в проміжку часу від 22:44 до 00: 13, двома різними екіпажами поліції.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення щодо всіх адміністративних матеріалів, виходячи з наступного.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимогст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно допунктів 2,3,6,7 розділуІ Інструкції 1452/735,огляду настан сп`янінняпідлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: -поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); -лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

В п. 4, 5 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 Інструкції).

В пункті 10 вказано, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

За змістом пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи наявність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 згідно протоколу ЕРП1 465136 від 25.09.2025 та протоколу ЕРП1 465136 від 26.09.2025, судом встановлено, що в обох випадках, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції чітко і ствердно про свою відмову від проходження огляду за місцем зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, події викладені в протоколі відповідають долученим до них відеозаписам з бодікамер працівників поліції 126, 125, 128 та 129, дають підстави визначити час, місце, мотиви та форму вини вчинення правопорушень без жодних сумнівів що могли б трактуватись на користь ОСОБА_1 та слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 , стосовно того, що працівники поліції не мали при собі газоаналізатора і переконали його на відео запис озвучити відмову, не пояснивши наслідків такої відмови, суд приходить до висновку про часткову відповідність таких слів наявному відеозапису. Так, знайшов своє підтвердження діалог між працівниками поліції про відсутність в них на момент зупинки ОСОБА_1 драгера, водночас, жодного змушування до відмови від проходження огляду на відео не зафіксовано.

Щодо протоколів серії ЕПР1 № 465172 від 26.09.2025 (за ч. 5 ст 121 КУпАП) серії ЕПР1 № 465158 складеного 26.09.2025 (за ч. 2 ст 126 КУпАП), та протоколу серії ЕПР 1 № 465127 від 25.09.2025 (за ч. 2 ст 126 КУпАП), суд встановив наступне.

В ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при соб і посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно п. 2.3в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив відсутність в нього права керування транспортним засобом, так як йому лише виповнилось 16 років, а також те що не використовував засоби пасивної безпеки у вигляді ременів, вину свою визнав та щиро шкодував за скоєне.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складам адміністративних правопорушень та правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; як порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, та як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень підтверджується поясненнями наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також даними які містяться в:

?DVD-R дисках на яких зафіксовано відеозапис з бодікамер працівників поліції № 126, 125, 128 та 129.

?Протоколами серіїї ЕРП1 465136 від 25.09.2025 (за ч. 1 ст 130 КУпАП) та протоколу ЕРП1 465136 від 26.09.2025 (за ч. 1 ст 130 КУпАП), серії ЕПР1 № 465172 від 26.09.2025 (за ч. 5 ст 121 КУпАП) серії ЕПР1 № 465158 від 26.09.2025 (за ч. 2 ст 126 КУпАП), та протоколу серії ЕПР 1 № 465127 від 25.09.2025 (за ч. 2 ст. 126 КУпАП);

?Направленнях від 25.09.2025 та від 26.05.2025.

?Актах огляду від 25.09.2025 та 26.09.2025.

Згідно зі ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121, 126 та 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на дату вчинення правопорушення ОСОБА_1 досяг 16 років, а відтак підлягає відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В якості пом`якшуючих обставин суд враховує те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, а також те що він визнав свою вину і щиро розкаявся, обіцяв суду не допускати такого роду порушень.

Обтяжуючі обставини не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує особу правопорушника, зокрема те що він є неповнолітнім, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, а саме вину формі умислу, майновий стан (те що він є студентом, відтак не може працювати), наведені вище обставини, що пом`якшують відповідальність, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу.

Водночас, ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотав, щоб суд, накладаючи стягнення у виді штрафу розстрочив його виконання на кілька місяців. Своє клопотання обґрунтував тим що є студентом першого курсу ДНЗ Вище професійне училище № 34 м. Стрия, відтак єдиним можливим джерелом доходу є стипендія.

З,гідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, нормамиКУпАПпередбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 304КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Так, враховуючи те, що сума штрафу, передбачена санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП, становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною академічною стипендією, суд приходить до висновку, що сплата штрафу одним платежем становитиме для неповнолітнього правопорушника, надмірний тягар.

На переконання суду розстрочка сплати штрафу на 4 місяці буде достатньою і необтяжливою для ОСОБА_1 , а тому його клопотання про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами, а саме по 4 250,00 грн строком на чотири місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору судом не встановлено, з останнього слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 33, 130 ч.1, 268, 279, 283, 294, 301, 304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00грн (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Розстрочити виконання постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), строком на 4 (чотири) місяці, зобов`язавши ОСОБА_1 , починаючи з дня набрання постановою законної сили, щомісячно сплачувати штраф на користь держави рівними частинами у розмірі 4 250,00 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок), до повної виплати штрафу.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу становитиме три місяці.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, навчання або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Юлія ВАЛОВІН