Справа № 539/5051/25
Провадження № 3/539/1227/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, громадянина України, РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
УСТАНОВИЛА:
27 вересня 2025 року об 11 год. 32 хв. на 208 кілометрі автодороги Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці в установленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager ARML-0377, тест №431, результат позитивний, становить 0,64 проміле алкоголю у видихуваному повітрі.
Цими діями водій порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Протокол про адміністративне правопорушення складений 27 вересня 2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Дорошенком Сергієм Васильовичем.
Згідно з результатами аналізу, зробленого приладом Alcotest Drager ARML-0377, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Результат алкотесту Драгер становить 0,64 проміле алкоголю у видихуваному повітрі.
Матеріали щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - надійшли до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 03 жовтня 2025 року та були призначені до розгляду на 13 жовтня 2025 року.
Судове засідання, призначене на 13 жовтня 2025 року, відкладене на 27 жовтня та 10 листопада 2025 року.
ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що стверджується поштовою кореспонденцією, яка повернулася на адресу суду з відміткою про вручення, про причини неявки суд не повідомив.
Беручи до уваги вимоги статті 268 КУпАП, вважаю за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
За рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
1) відеозаписом з бодікамери, на якій зафіксовано стан ОСОБА_1 та його огляд на стан алкогольного сп`яніння;
2) висновком алкотестеру Драгер від 27 вересня 2025 року, з результатом 0,64 проміле;
3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
З протоколу вбачається, що у ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИЛА:
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва