Номер провадження3/205/4729/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року о 12 годині 07 хвилин ОСОБА_1 у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, чим порушила ст. 16 ЗУ від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явилась, однак її представник адвокат Ломакін В. В., подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що у період з 13.08.2025 по 21.08.2025 у магазині ФОП ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, пров. Парусний, б. 10-л ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено відповідний акт № 3562/04-36-09-01/ НОМЕР_1 від 22.08.2025 та протокол про адміністративне правопорушення № 1430. Податковим повідомленням-рішенням до ОСОБА_1 , за вказане у зазначеному акті порушення, застосовано фінансову (штрафну) санкцію в розмірі 24 000 грн., яку 22.09.2025 було сплачено у повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_1 понесла покарання за порушення, виявлені під час перевірки, а отже дана справа підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши доводи адвоката Ломакіна В. В., викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, доходить наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 7 статті 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі і за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, на переконання суду провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП повністю підтверджується дослідженими у справі доказами, зокрема:

-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії №1430 від 21.08.2025, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

-актом (довідкою) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним № 3657/04-36-09-01/ від 22.08.2025, відповідно до якого за результатами проведеної перевірки господарської одиниці магазину за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а саме: в період з 10.03.2025 по 18.03.2025 включно згідно фіскальних чеків ПРРО ф.н. НОМЕР_2 здійснено продаж алкогольних напоїв (пива в асортименті) без наявності відповідної ліцензії. При цьому, згідно п. 1 «Описової частини» акту, надана до перевірки ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2501583 від 12.03.2025 дійсна з 20 березня 2025 року. Зазначений акт перевірки підписано ОСОБА_1 без зауважень.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При цьому, суд відхиляє доводи представника ОСОБА_1 адвоката Ломакіна В. В., викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, оскільки відповідно до п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПКУ) податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених ПКУ та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПКУ контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» за порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 73 Закону до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Згідно п. 14.1.265 ПКУ штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Так, податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2025 № визначено саме суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилянтів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» у розмірі 24 000,00 грн., які добровільно сплачені ОСОБА_1 згідно копії платіжної інструкції № 532.

Однак, сплата штрафних (фінансових) санкцій, визначених контролюючим органом за податковим повідомленням-рішенням, не звільняє від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки це різні види юридичної відповідальності, які можуть застосовуватися одночасно за порушення податкового законодавства. Фінансова відповідальність (штрафи за податковим повідомленням-рішенням) та адміністративна відповідальність є окремими наслідками за одні й ті самі дії та не спричиняє порушення принципу "non bis in idem", тобто заборона бути двічі притягнутим за одне й теж порушення.

При цьому, за змістом п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Однак, податкове повідомлення-рішення не є постановою компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, в контексті п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Г. П. Калініченко