Справа № 287/2214/25
провадження 3/287/2983/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Григорій Петрович, за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В., прокурора Вінійчук Я.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13.11.2010 Житомирським РВ УДМС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративної справи № 287/2214/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказана справа, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Нижнику Г.П.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідно до складеного протоколу не визнав та пояснив, що наміру щось приховувати він не мав, мав намір своєчасно подати декларацію, але помилково при поданні декларації 31.03.2025 зазначив її вид як при звільненні замість щорічної. Як тільки дізнався про помилку, відразу подав декларацію на сайті НАЗК.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що він вбачає доведеним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просила накласти на останнього стягнення у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 33 від 29.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 будучи поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно, а саме 11.06.2025 о 14:40 год., без поважних причин подав щорічну декларацію особи, яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), поза межами встановленого законом терміну, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши думку прокурора, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 09.02.2021 року № 49 о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 24.06.2024 № 315 о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, з 24 червня 2024 року звільнено зі служби за підпунктом 7 частини 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Положеннями статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», в - «ґ», пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установлений частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК № 4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), щорічна декларація, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про

внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання

декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, в умовах воєнного стану», відповідно до якого відновлено

електронне декларування та відкритий доступ (з урахуванням безпекових

заходів) до реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій

держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин ОСОБА_1 відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як поліцейського та зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування, щорічну (після звільнення) за 2024 рік, не пізніше 31 березня 2025 року.

Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій

осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи,

уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік тільки 11.06.2025 о 14 год. 40 хв.

Разом з тим, 31.03.2025 о 16:20 ОСОБА_1 подано декларацію, відомості у якій повністю співпадають із декларацією від 11.06.2025 за виключенням виду декларації та звітного періоду.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 викладена правова позиція, що об`єктивна сторона цього правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».

Статтею 10 КУпАП установлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння протиправності цього діяння і його суспільної небезпеки.

З пояснень ОСОБА_1 , підтверджених матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, вбачається, що в цьому випадку мало місце не умисне ухилення від подання чи несвоєчасного подання декларації, а помилка, тобто хибне уявлення особи про характер та фактичні наслідки свого діяння, оскільки він був впевнений в тому, що виконав свій обов`язок з подання декларації, а усвідомивши помилку, негайно її виправив.

В матеріалах справи відсутні докази настання шкідливих наслідків дій ОСОБА_1 , а також того, що він мав особистий інтерес щодо неподання/несвоєчасного подання декларації або керувався інтересами третіх осіб,

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, керуючись ст.ст. 245-247, 251, 252, 255, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г. П. Нижник