Справа № 304/1061/25 Провадження № 3/304/623/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , водія-електрика першого відділу взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу ЛВУ № 23 про військове адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14 квітня 2025 року видно, що 09 квітня 2025 року о 09.00 год солдат ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі позаштатного начальника контрольно-технічного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч вимогам статуту ВС, дисциплінарного статуту, наказу МОУ від 11.12.16 № 678, не вів робочу документацію начальника КТП, не здійснював перевірку автомобільної техніки з 04.01.2024, про що свідчить відсутність записів у книзі огляду з 04.03.2025, чим недбало віднісся до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Зазначені дії ОСОБА_1 начальником групи ВПЗ та ІП ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою надано протокол № 23 про військове адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 14 квітня 2025 року, припис від 14 квітня 2025 року № 844/1/4/237/, довідку-доповідь перевірки стану роботи щодо запобігання подій з автомобільною технікою, порядку її використання та організації внутрішньої служби у парку, копію військового квитка ОСОБА_1 , копію Журналу обліку інструктажу водіїв ІНФОРМАЦІЯ_6 , копії витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 № 43 від 18 лютого 2025 року та № 248 від 18 березня 2025 року, а також письмові пояснення ОСОБА_1 від 14 квітня 2025 року та медичну характеристику від 17 квітня 2025 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що з 18 лютого 2025 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 , а згодом його перевели до ІНФОРМАЦІЯ_9 , де він здійснював супровід військових по Україні, майже завжди перебував у відрядженнях по навчальних військових центрах країни. Як виявилося після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його перевели на посаду, де він мав вести вказану у протоколі документацію, після звільнення майора, тобто попередньо призначеної на цю посаду особи. Про це він навіть не знав, з відповідним наказом його ніхто не ознайомлював, до того ж таку посаду можуть обіймати лише військові службові особи за званням не нижче сержанта, а він простий солдат. Коли він після перевірки почав з`ясовувати всі обставини вказаної події, то це також виявилося, тому його знову перевели на попередню посаду.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

При цьому вказана норма закону є бланкетною, тому при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення статуту ВС, дисциплінарного статуту, наказу МОУ від 11.12.16 № 678, однак у протоколі не зазначено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 та з яких причин. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.

Навпаки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про покладення на ОСОБА_1 обов`язків за посадою позаштатного начальника контрольно-технічного пункту (наприклад, посадової інструкції), порушення яких наразі ставиться йому у провину.

При цьому диспозиція ст. 172-15 КУпАП передбачає спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення військова службова особа.

Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП.

Так, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Аналізом матеріалів справи суддя встановив, що у таких наявні копії двох витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , за першим з яких № 43 від 18 лютого 2025 року солдата ОСОБА_1 призначено водієм-електриком відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 , а за другим від 18 березня 2025 року № 248 водія-електрика 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_11 солдата ОСОБА_1 призначено позаштатним начальником контрольно-технічного пункту вказаного відділу ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відомості про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом цих наказів у матеріалах справи відсутні, тоді як останній заперечує факт переведення/призначення його на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 та вказує, про неможливість обіймати зазначену посаду в силу військового звання «солдат».

Крім цього як видно з долученої до матеріалів справи довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 від 06 листопада 2025 року № 2845, відповідно до штатного розпису ІНФОРМАЦІЯ_3 посада начальника контрольно-технічного пункту не передбачена.

Суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не додано доказів на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , зокрема відомостей про інформування та ознайомлення особи зі змістом наказу про призначення його на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, а також посадової інструкції солдата ОСОБА_1 як позаштатного начальника контрольно-технічного пункту вказаного відділу ІНФОРМАЦІЯ_10 , а відтак суд також позбавлений можливості перевірити, чи входили у його повноваження ті обов`язки, невиконання яких ставиться йому у провину.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, матеріали справи не містять.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.