ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/8703/25 Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/1143/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2025 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вказаної постанови, суд першої інстанції встановив, що 23 серпня 2025 року о 21 год. 20 хв. в м. Запоріжжя, вул. Прибережна Автомагістраль ЛЕП4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kadjar, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що судом безпідставно не пригнуто до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Крім того, судом проігноровано або не відображено в постанові факт керування ним транспортним засобом без номерних знаків, що є порушенням ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Наполягає, що не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4 та ч. 6 ст. 121 КУпАП значно пом`якшує провину останнього. Вважає, що при такій кількості порушень необхідно водія позбавляти водійських прав. Адже, кожне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , передбачає позбавлення права керування.

Просить скасувати постанову судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2025 року. Ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти на нього остаточне адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що про час та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином, внаслідок чого участі під час розгляду справи не приймав. Копію оскаржуваної постанови отримав 29 вересня 2025 року.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року.

Під час апеляційного перегляду справи потерпілий ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Прохав конфіскувати транспортний засіб Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким здійснював керування водій ОСОБА_1 , не зазначивши підстав такої конфіскації.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що є головним сержантом розвідки, в день дорожньої-транспортної пригоди виконував бойове завдання щодо термінової відправки дрону, внаслідок чого поспішав. Пояснив, що водій ОСОБА_2 здійснював рух у лівій смузі проїзної частини дороги при інших вільних смугах. Він, здійснюючи рух на своєму автомобілі, надавав водію ОСОБА_2 світловий та звуковий сигнал, однак останній не реагував, він намагався об`їхати ОСОБА_2 з правої сторони, між тим, ОСОБА_2 перешкоджав йому. Додав, що не помітив як зачепив автомобіль ОСОБА_2 , оскільки його автомобіль великих габаритів та дуже гучний. Заперечував щодо позбавлення його права керування транспортними засобами. Вважає, що ОСОБА_2 порушив ПДР України, оскільки не надав йому проїзд лівою смугою, при наявності двох вільних смуг.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

Положеннями статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що свою вину в порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху та у скоєнні дорожньої - транспортної пригоди ОСОБА_1 не оспорює.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими суддею суду першої інстанції зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436731 від 28 серпня 2025 року; схемі місця ДТП, письмових поясненнях, фотознімках.

Відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди та ін.

Відповідно до ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Санкцією ст. 124 КУпАП закріплено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та надає суду можливість накласти одне з видів стягнень, а саме у вигляді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.

При визначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом держаного примусу, дійшов обґрунтованого висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя апеляційного суду бере до уваги, що ОСОБА_1 під час розгляду справи вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, сплатив штраф та судовий збір, покладений на нього оскаржуваним рішенням, є військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі та виконує свої обов`язки, захищаючи державу та її громадян, раніше до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не притягався. За наслідками дорожньої-транспортної пригоди, травмовані особи відсутні.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає, що призначене суддею суду першої інстанції адміністративне стягнення у виді штрафу відповідає приписам статті 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суддею суду першої інстанції було вірно призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Вимога апелянта щодо конфіскації транспортного засобу Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким здійснював керування ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про не притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є необґрунтованими у зв`язку із наступним.

Так, під час апеляційного перегляду справи, суддею апеляційного суду встановлено, що постановою судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2025 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за обставин викладених в протоколі серії ЕПР №436738 від 28 серпня 2025 року (справа № 335/8706/25). Постанова суду набрала законної сили 30 вересня 2025 року.

Отже, суддею місцевого суду розглянуто протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та встановлено відсутність події і складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Аргументи апелянта про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП також є необґрунтованими, оскільки таке порушення не є предметом розгляду даної справи та не перебуває в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_1 за відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для скасування судового рішення.

Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/8703/25