справа № 274/7441/25
провадження №3/0274/1612/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., за участі захисника Гарбузюка О.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має інвалідність ІІІ групи, працює в ПРБФ «Комунальник» на посаді електрозварника, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

23.10.2025 в 20:10 год. в м. Бердичеві по вул. Бистрицька, 88, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать матеріали справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» та інші)

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП України та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП України.

В судовому засіданні захисник подав письмове клопотання про закриття провадження в справі, у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази законної зупинки його підзахисного. Крім того, на думку захисника, ОСОБА_1 мало б інкримінуватися порушення п. 2.5 ПДР України, оскільки в матеріалах справи наявне направлення до медичного закладу, однак відсутній висновок лікаря, а його підзахисний неодноразово повідомляв поліцейським, що він не може погодитися з результатом, оскільки це вплине на подальше його життя.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491965 від 23.10.2025. Протокол відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя;

- роздруківкою тесту від 23.10.2025 № 1478, результат якого 0,55 проміле;

- відеозаписами, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини або ж в найближчому медичному закладі, згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, факт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду 0,55 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, на огляді в медичному закладі не наполягав. Зі змістом складених документів ознайомився та підписав без зауважень. Під час розмови з поліцейським повідомив, що випив пива.

На доводи захисника щодо незаконної зупинки суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.

Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Згідно до приписів ст. 31 Закону «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати прав або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що підставою для зупинки автомобіля Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , стало порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме не увімкнув лівий покажчик повороту, про що його працівниками поліції попереджено без складання постанови.

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Доводи про те, що ОСОБА_1 мало б інкримінуватися порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, суд вважає безпідставними. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку дійсно повідомляв поліцейським про те, що він не може погодитися з результатом огляду на місці, оскільки він має захворювання опорнорухового апарату, а автомобіль це його ноги. Пропонував працівникам поліції домовитися без камер. Після неодноразово запропонованого працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу погодився, від огляду в медичному закладі відмовився.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд враховує суспільну небезпеку скоєного правопорушення, особу винного, який має інвалідність ІІІ групи, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає, що доцільним буде накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи таке стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 категорії А, В, С.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір`у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році - 3028 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,24, 40-1,245,251,280,283,284 КУпАП,ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 грн. 60 коп.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата штрафів»- «Реквізити для сплати штрафів по м. Бердичеві та району» «Реквізити для сплати адміністративних штрафів за порушення правил дорожнього руху».

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/ в розділі «Громадянам» - «Сплата судового збору за рішенням про стягнення судового збору на користь держави».

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк