Номер провадження 33/816/448/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 30 листопада 2024 року, о 23 год. 30 хв., в м.Суми, по вул. Г.Кондратьєва поблизу буд. 157, керував транспортним засобом Subaru XV 1.6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810 ARBL 0644, що підтверджується тестом № 2698 від 30 листопада 2024 року з позитивним результатом 0.69 проміле, з яким був не згоден та висловив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Висновок КНП СОР «ОКМЦ СНЗ» № 2422 від 30 листопада 2024 року підтвердив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9«а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевченко Д.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтовування своїх вимог апелянт посилається на те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, висловив категоричну незгоду відносно складеного щодо нього протоколу поліцейськими та інших матеріалів справи, повідомив, що транспортним засобом за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував, а 30 листопада 2024 року їхав разом зі своїм товаришем, який був за кермом автомобіля, по вул. Г. Кондратьева в м. Суми. Сам він перебував на передньому пасажирському місці. У момент повороту біля Сумського артилерійського училища, враховуючи погодні умови та відсутність освітлення, водій випадково наїхав на бордюрний камінь та пошкодив колесо, унаслідок чого між особами виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Не дійшовши спільної думки щодо обставин події, його ( ОСОБА_1 ) знайомий залишив транспортний засіб та пішов у невідомому напрямку. Він ( ОСОБА_1 ), розуміючи факт неможливості подальшого руху та відсутність таких намірів, пересів з пасажирського сидіння на водійське з метою заглушення двигуна. Також зазначив, що сварка тривала понад 20 хв. і автомобіль не рухався. Далі підійшли працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, і виконуючи їх вимоги, він погодився пройти огляд, пояснюючи, що не є водієм, а транспортний засіб тривалий час стоїть на узбіччі дороги та не може рухатися. При цьому, ОСОБА_1 вказував, що він переконаний, що результати огляду не є допустимим доказом, оскільки огляду підлягають виключно водії, а він водієм не був, а тому, не може нести відповідальності.

При цьому, як вказує апелянт, на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і це є логічним, оскільки вказаний автомобіль тривалий час перебував у нерухомому стані, а водієм була інша особа. Будь-який належний та допустимий доказ керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом у матеріалах справи відсутній, а тому останній не можу бути суб`єктом адміністративного правопорушення і пропозиція поліцейських до нього пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння виходить поза межі їх компетенції та не відповідає закону.

З врахуванням зазначеного, на думку апелянта, вважати законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави відсутні.

Про призначення справи до апеляційного розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, у передбачений Законом спосіб, однак, до суду не з`явився, проте, присутній захисник Шевченко Д.С. вважав за можливе провести судове засідання у відсутність його підзахисного.

А тому, доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка Д.С. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при розгляді даної справи, суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 в судовому засідання винним у вчиненні правопорушення себе не визнавав та пояснював, що автомобілем не керував, перебував в ньому з товаришем, з яким посварився, товариш пішов з авто, а він сів на місце водія, щоб вимкнути двигун.

Захисник Шевченко Д.С. просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з посиланням на те, що транспортним засобом він не керував.

Проте, незважаючи на таку позицію захисника та ОСОБА_1 , винуватість останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена суддею суду першої інстанції з врахуванням наявних у справі доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185944 від 30 листопада 2024 року, тесту № 2698 від 30 листопада 2024 року з результатом проведеного огляду з показником 0,69 проміле, висновку КНП СОР «ОКМЦ СНЗ» № 2422 від 30 листопада 2024 року та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, був проглянутий і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Вказаним доказом підтверджується те, що працівники поліції подали сигнал для зупинки автомобіля, водій якого під час руху зачепив бордюр, внаслідок чого автомобіль «повело», було пошкоджено колесо та спрацювали подушки безпеки. У зв`язку з зазначеним водію, яким, як було встановлено, виявився ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, результат якого виявився позитивним - 0.69 проміле, при допустимій нормі 0.2 проміле, про що було повідомлено останньому.

З таким показником ОСОБА_1 не погодився, а тому, йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння у лікарні, на що він погодився і був доставлений на службовому автомобілі до КНП СОР «ОКМЦ СНЗ». За результатом проведеного огляду, лікарем було складено висновок №2422 від 30 листопада 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який він підписав власноручно і жодних заперечень чи зауважень щодо викладених в ньому обставин не зазначив.

Крім того, на спростовування доводів захисника, апеляційний суд зауважує, що відеозаписом підтверджується те, що під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 жодного разу не повідомив, що автомобілем керував не він, а інша особа, навпаки, просив у поліцейських цигарку з посиланням на те, що йому потрібно заспокоїтись, оскільки він потрапив у ДТП.

Таким чином, саме вказаним доказом доведено як керування ОСОБА_2 транспортним засобом, так і те, що він, під час цього, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та незаконність притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.

Вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Шевченка Д.С. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.