ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до обставин викладених у протоколі ОСОБА_1 24.09.2025 року о 12 год. 45 хв. в м. Херсон, просп. Незалежності, 73, керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; неприродна блідість шкіряного покриву обличчя; зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився, від керування відсторонено шляхом залишення на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Негуляєв М.А. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

03.11.2025 року захисник Негуляєв М.А. подав на адресу суду клопотання про закриття провадження. В обґрунтування клопотання захисник посилається на порушення працівниками поліції вимог КУпАП щодо порядку проведення огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця. Зазначив про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не зазначення таких ознак ОСОБА_1 та незаконність пропозиції поліцейського про проходження медичного огляду. Вказав, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння містить не вірну назву закладу охорони здоров`я. Вважає долучений до матеріалів справи відеозапис недопустимим доказом. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надані наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №601858 від 24.09.2025 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-рапорт;

-направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 04.01.2020 року;

-відеозапис.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 має проводитись співробітниками ВСП відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, суд вважає безпідставними.

Відповідно до приписів ч.1, 2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто, положення ст.266-1КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.

Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Згідно приписів ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.

Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

З матеріалів справи вбачається, що хоча ОСОБА_1 і повідомив про те, що він є військовослужбовцем, однак про виконання ним бойового завдання, а також про виконання ним безпосередніх посадових обов`язків поза межами військової частини працівників поліції не повідомив, будь-яких відомостей з цього приводу матеріали справи не містять.

Стосовно заперечень захисника щодо не вірного зазначення назви закладу охорони здоров`я у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та щодо недопустимості відеозапису як доказу, суддя зазначає наступне.

З відеозапису долученого працівниками поліції до матеріалів справи вбачається, що на пропозицію працівника поліції проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а отже не вірно зазначена назва закладу охорони здоров`я у направленні на проведення медичного огляду не може бути розцінена судом, як істотне порушення порядку проведення медичного огляду, оскільки направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в той же час ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Крім того суд зазначає, що відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, відображає повний перебіг подій оформлення адміністративних матеріалів, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Твердження захисника про те, що відеозапис є електронним доказом, а тому копія надана суду має бути обов`язково засвідчена електронним цифровим підписом автора, разом з тим, відеозапис, який мається в матеріалах справи не засвідчений електронним цифровим підписом, суддя вважає безпідставними, оскільки наявність електронного примірника документа допускається відповідно до ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг та кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданими матеріалами не спростовано, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_1 на нагрудний відеореєстратор, крім того, при копіюванні будь-якого файлу на інший носій, в разі відсутності інших маніпуляцій, отримується похідний файл з тими самими даними, що і вихідний, вихідний та похідний файли відрізняються лише атрибутами, а саме датою та часом створення файлів. До того ж, КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису.

Разом з тим, доводи захисника про відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , незаконність вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння є слушними, з огляду на наступне.

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

За приписами ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

-наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

-почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу І Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103зі змінами у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована на технічні засоби відеозапису , та після відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; неприродна блідість шкіряного покриву обличчя; зіниці очей, що не реагують на світло.

Натомість, у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя; порушення мови; порушення координації рухів; звужені зіниці очей, що не реагують на світло.

Отже ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не узгоджуються з ознаками наркотичного сп`яніння у направленні на медичний огляд, та не узгоджуються з подіями, що зафіксовані на відеозаписі, доданому до протоколу.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що на питання працівника поліції: «Прав немає? Були вилучені?» ОСОБА_1 відповів: «Так, давно, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння». Після чого працівник поліції зазначає ОСОБА_1 : «Тому пропоную пройти вам огляд у лікаря нарколога, оскільки вбачаю у вас ознаки наркотичного сп`яніння», ОСОБА_1 зазначив: «Немає ніякого наркотичного сп`яніння, я на роботі», на що працівник поліції вказав: «Ну а я вбачаю у вас ознаки наркотичного сп`яніння».

Дослідивши відеозапис події, за весь час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 до складання протоколу, останньому так і не було зазначено, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були у нього виявлені.

Зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають ознакам вказаним у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу, а на відеозаписі водію взагалі не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, які на думку поліцейських були виявлені у ОСОБА_1 та які дають підстави для проходження огляду на наявність такого стану.

Натомість із відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною обстановці, мова є звичайною, рухи впевнені, вираженого тремтіння рук не вбачається. Відеозаписом не зафіксовано перевірку реакції зіниць очей водія на світло, координації рухів, тощо, отже об`єктивно наявність таких ознак поліцейським не встановлювалася.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією передбачено, що огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом за вказівкою поліцейського, а лише водій транспортного засобу, щодо якого у поліцейського є об`єктивні підстави вважати, що він має ознаки наркотичного сп`яніння , визначені в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, і саме наявність таких об`єктивних ознак є підставою пред`явити законну вимогу водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не може бути свавільною, а має ґрунтуватися на об`єктивно встановлених ознаках, що можуть вказувати на перебування особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Виходячи з наведеного суддя дійшов висновку, що процедура огляду водія на стан сп`яніння та фіксація відмови від проведення такого огляду, не відповідає вимогам закону.

Докази, які наявні в матеріалах справи, як кожен окремо так і в сукупності поза розумним сумнівом не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

СуддяН. К. Іванцова