Провадження № 3/201/3108/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 67 по вул. Героїв Рятувальників в м. Дніпрі став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив мотоцикл «Хонда», д/н НОМЕР_2 , та автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , після чого правопорушник залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник правопорушника, з`явившись до суду, наполягав на розгляді справи за відсутності свого підзахисного, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно якого клопотав закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи мотоциклом «Хонда», д/н НОМЕР_2 , він рухався у загальному потоці транспорту по вул. Героїв Рятувальників у напрямку вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі та зупинився перед увімкненим червоним сигналом світлофора. Коли попутний попереду транспорт відновив рух, він також почав рухатися прямо, як несподівано почув звук гальмування позаду та відчув удар у задню частину, керованого ним мотоцикла, від чого він втратив свідомість. Отямившись, він зрозумів, що на його мотоцикл здійснив наїзд попутний позаду автомобіль «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до некерованого руху мотоцикла, який зіткнувся з попутним попереду автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Намагаючись встановити усі обставини пригоди, він підійшов до автомобіля «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 знаходився в сильному алкогольному сп`янінні та поводив себе дуже неадекватно, у підсумку залишивши місце пригоди.

Допитаний під час судового розгляду водій ОСОБА_3 , суду пояснив, що 22 липня 2025 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , він зупинився перед увімкненим червоним сигналом світлофора по вул. Героїв Рятувальників у напрямку вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі. Відновивши рух, він почув звук удару позаду та зупинився. Вийшовши з автомобіля, він побачив пошкоджений мотоцикл «Хонда», д/н НОМЕР_2 , на який здійснив наїзд автомобіль «Мерседесе-Бенц», д/н НОМЕР_1 , водій якого залишив місце пригоди.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 22 липня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно були зображені лише пошкоджені транспортні засоби, а саме мотоцикл «Хонда», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; поясненнями водіїв-учасників події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 399652 від 22 липня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином доводи сторони захисту щодо невинуватості водія ОСОБА_1 суд визнає неприйнятними, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що в час та місці, зазначені в протоколі, попутний мотоцикл «Хонда», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіль «Мітсубісі», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , тільки но відновили свій рух, а отже лише діями водія ОСОБА_1 , який наближався позаду, могли бути завдані відповідні пошкодження, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення. Тобто в даній дорожній ситуації саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній міг і повинен був передбачити зміну дорожньої обстановки попереду для забезпечення безпечного керування транспортним засобом за умов необмеженої видимості прямої ділянки дороги, а тому характер і ступінь його участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

При цьому доводи сторони захисту щодо відсутності умислу у діях водія ОСОБА_1 на порушення правил дорожнього руху не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки такому твердженню прямо суперечить сукупність досліджених судом доказів, які безсумнівно підтверджують причетність водія ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, механізм виникнення якої, а також характер та ступінь наслідків від якої свідчать про те, що правопорушник не міг не усвідомлювати протиправності власної поведінки, направленої на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьох тисяч чотирьохсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко