№ 207/6070/25
№ 3/207/1239/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Південного районного суду міста Кам`янського І.М. Юрченко, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працючого/пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173, ч. 1 ст. 191 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 173, ч. 1 ст. 191 КпАП України.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України, 02.09.2025 року о 19 год. 09 хв. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці по вул. Галушкова в м. Кам`янське, виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 191 ч. 1 КпАП України, 02.09.2025 року о 19 год. 09 хв. ОСОБА_1 порушив правила носіння мисливської гладко ствольної рушниці, що виразилось в носінні зброї без чохла Armsan RS-А1.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 02 вересня 2025 року він прибув за адресою: АДРЕСА_2 , щоб зустрітися з ОСОБА_2 . У нього з собою була вогнепальна зброя, на яку він має дозвіл. Коли він прибув за даною адресою, на вулиці побачив велику кількість поліцейських. Він направився на територію домоволодіння ОСОБА_3 , ніс з собою рушницю, яка знаходилась у чохлі. У дворі ОСОБА_3 один з поліцейських запропонував йому надати документи на зброю. Він підійшов до поліцейського і почав шукати в папці документи на рушницю, в цей час поліцейський вихватив папку з його рук та кинув її на землю. Після цього поліцейський повалив його на землю та намагався надіти кайданки. Коли йому не вдалося це зробити, він покликав на допомогу інших поліцейський. Коли це відбувалось, і він і поліцейський виражалися нецензурною лайкою. Потім підбігли інші поліцейські та використали проти нього сльозогінний газ. Після цього він піднявся, зайшов на територію помешкання та шукав місце, де він може помити обличчя. Пізніше поліцейський ОСОБА_4 сказав, що викликає додатковий наряд для його затримання та доставки його до відділку поліції, але він і не намагався чинити супротив, самостійно сів в автомобіль до поліцейських, які за ним приїхали та повезли його в поліцію. В поліції вони самостійно склали на нього протоколи.

Оскільки рушниця знаходилась в чохлі, а нецензурною лайкою він висловлювався не у громадському місці, а на приватному подвір`ї своєї знайомої, просить справу закрити.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 02 вересня 2025 року працівники газової служби приїхали на тракторі, щоб зробити заміну ізоляції газової труби. Газова труба виходить з її подвір`я та йде по вулиці. З цього приводу вона викликала поліцію. Коли приїхала поліція, то з`ясувалось, що вони приїхали робити ремонтні роботи. Після того, як вони поміняли ізоляцію, сказали що їй треба відрізати трубу. Саме в цей час до неї для спілкування прийшов ОСОБА_5 . Вона в цей момент сиділа в ямі на газовій трубі, та заважала газовикам відрізати трубу. ОСОБА_5 спочатку зайшов на подвір`я з рушницею, залишив рушницю на подвір`ї і повернувся назад до калитки з папкою з документами та без рушниці, щоб поспілкуватися з працівниками поліції. Потім один з поліцейських скрутив та повалив на землю ОСОБА_1 , а папка з документами впала на землю. Вона не бачила, щоб ОСОБА_5 був випивший. На момент спілкування з поліцейськими ОСОБА_5 був безоружний, а на подвір`я заходив з рушницею, яка була в закритому чохлі. До того, як поліцейський його повалив на землю, ОСОБА_5 не чинив опір, та не хуліганив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він 02 вересня 2025 року приїхав до ОСОБА_3 нарвати груш і був свідком конфлікту ОСОБА_3 з газовиками, так як спочатку вони казали, що просто поміняють ізоляцію, а потім повідомили, що мають намір відрізати трубу від газопостачання і вони викликали поліцейських. Коли приїхав ОСОБА_5 , то поліцейські вже були. ОСОБА_5 приїхав на своєму автомобілі, в руках ніс чохол, який був закритий. ОСОБА_5 зайшов у двір до ОСОБА_3 , потім до калитки підійшов поліцейський та щось запитав у ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 підійшов до калитки та приніс поліцейському якісь документи. Після цього він бачив, як поліцейський повалив ОСОБА_1 на землю та він розкидав документи по землі. Хтось з поліцейських ще розпилив сльозогінний газ.

Він підтверджує, що ОСОБА_1 не доставав рушницю з чохла. До поліцейського підходив лише з документами. ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, та не вчиняв ніяких хуліганських дій.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, диск з выдерзаписом, наданий ОСОБА_7 , вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.191 КУпАП, відсутня з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 191 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №863438 від 02.09.2025, 02.09.2025 року о 19 год. 09 хв. ОСОБА_1 порушив правила носіння мисливської гладко ствольної рушниці, що виразилось в носінні зброї без чохла Armsan RS-А1.

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції, письмові пояснення працівника ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_8 , та письмові пояснення ОСОБА_9 , з яких вбачається, що рушниця, з якою приїхав ОСОБА_1 знаходилась в чохлі.

З пояснень ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні, видно що дійсно 02.09.2025 року ОСОБА_1 прийшов у двір будинку АДРЕСА_2 з рушницею, але рушниця була в закритому чохлі.

З відеозапису, наданого ОСОБА_1 видно, що мисливська рушниця знаходиться в закритому чохлі, що фактично підтверджує пояснення ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_6 .

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має дозвіл на зберігання, носіння зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв, патронів до них, а саме: рушниця довгоствольна вогнепальна гладко ствольна зброя, Armsan RS-А1, № НОМЕР_2 . Дозвіл дійсний до 09.07.2027. Копія даного дозволу міститься в матеріалах справи.

Також суд звертає увагу на те, що диспозиція ч. 1 ст. 191 КУпАП є бланкетною та відсилає до встановлених правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів, а тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми законів, які саме порушила особа, діючи всупереч встановлених правил.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено, який саме порушено пункт Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.98, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Отже, лише повна відповідність ознак вчиненого діяння ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретної правової нормою, може служити підставою для визнання діяння конкретним адміністративним правопорушенням.

При цьому суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його некоректність та неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення особи права на захист.

Крім того, відповідальність за ст. 173 КпАП України настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №863439 від 02.09.2025,

02.09.2025 року о 19 год. 09 хв. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці по вул. Галушкова в м. Кам`янське, виражався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій.

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт працівника поліції.

Натомість із досліджених матеріалів справи, пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , які останні дали під час судового розгляду справи, не вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство за вказаних обставин.

В своїх усних поясненнях наданих суду ОСОБА_1 заперечував вказані обставини та стверджував, що він не порушував громадський порядок, а нецензурну лайку застосував, коли поліцейський повалив його на землю, та намагався вдягнути кайданки, при цьому сам також виражався нецензурною лайкою.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП не було долучено будь-яких інших переконливих доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні даної справи суд враховує роз`яснення Пленуму ВСУ, викладені у Постанові від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», у п. 3, зазначено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Таким чином, матеріали справи, що були досліджені в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні конфлікт, який стався на побутовому рівні, під час якого виникла сварка, яку не можливо оцінити як прояв дрібного хуліганства зі сторони ОСОБА_1 , в якої в даному випадку був відсутній хуліганський мотив.

Таким чином доказів, які б підтвердили наявність в діях ОСОБА_1 всіх ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст.. 191 ч. 1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173, ч. 1 ст. 191 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ст. 173 та за ч. 1 ст. 191 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 36, ст. ст. 191 ч. 1, 173, 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 191 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вогнепальну зброю Armsan RS-А1, № 14А53354 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко