Дата документу 03.11.2025
Справа № 334/1141/25
Провадження № 3/334/684/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровський районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України,

встановив:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0013/UA112000/2025 від 23.01.2025 року під час здійснення перевірочних заходів щодо дотримання вимог законодавства України при ввезенні на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортних засобів, Запорізькою митницею було направлено запит від 24.06.2024 №7.20-4/20-01/7/2199 на адресу Волинської митниці та відповідно до відповіді наданої Волинською митницею від 03.07.2024 №7.3-2/23-01/7/7347 встановлено, що 11.09.2022 громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України автомобіль «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (країна реєстрації - РL) через пропуску "Устилуг - Зосин" митного поста "Устилуг" Волинської митниці в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 .

Запорізькою митницею отримано лист В/Ч НОМЕР_3 від 10.08.2024 №1563/2787, яким митницю було повідомлено, що автомобіль «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 військовою частиною не отримувався і на балансі військової частини не перебуває.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.09.2024 №101/8334 зазначений автомобіль в Збройних Силах України не зареєстрований.

Додатковим листом Волинської митниці від 20.09.2024 №7.3-2/28-07/7/10361 встановлено, як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 серед інших документів, надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 11.09.2022, де в розділі 6 «Отримувач» в казано ЗСУ В/Ч НОМЕР_3 , в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб: «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 № 1192-Х1V гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

За результатами перевірки встановлено, що транспортний засіб «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 , в порушення вимог Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192-ХІУ громадянкою ОСОБА_1 використано не за цільовим призначенням та не сплачені митні платежі, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у вільний обіг.

З метою визначення суми несплачених митних платежів, управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил направлено службову записку від 13.01.2025 № 20/20-01/313 на адресу управління контролю та адміністрування митних платежів.

Згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці від 15.01.2025 № 15/15-01/352 розрахунок митних платежів на дату ввезення на митну територію України 11.09.2022 транспортного засобу «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 , становить 156357,89 грн. (з яких ввізне мито - 10811,49 грн.; акциз - 101467,61 грн.; ПДВ - 44078,79 грн.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів при ввезенні товару т/з «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 на загальну суму 156357,89 грн.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 заперечила свою провину в інкримінованому правопорушенні. Її захисник адвокат Ковальська Я.М. вказала, що ОСОБА_1 , дійсно 11 вересня 2022 року через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного посту «Устилуг» Волинської митниці ввезла на територію України транспортний засіб марки «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 , у якості гуманітарної допомоги з наданням митному органу декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою відповідно додатку 1 до Постанови КМУ від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» та товаросупровідних документів. В подальшому, а саме 13 вересня 2022 року на території населеного пункту Устилуг, ОСОБА_1 передала вказаний автомобіль ОСОБА_2 , який, в свою чергу, 15 вересня 2022 року на території міста Запоріжжя передав транспортний засіб військовослужбовцю ОСОБА_3 , що на той час проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 виступала виключно як водійка, що транспортувала автомобіль з території Польщі на територію України (через державний кордон). По території України водієм, що транспортував автомобіль, вже був ОСОБА_2 . А отримувачем транспортного засобу була військова частина НОМЕР_3 в особі військовослужбовця ОСОБА_3 . Факт отримання транспортного засобу підтверджується листом Громадської організації «ВОГНИК Запоріжжя» № 087/25 від 06.06.2025, та актом отримання транспортного засобу від 15 вересня 2022 року.

Тож, транспортний засіб було ввезено на потреби в/ч НОМЕР_3 . Автомобіль використовувався виключно у військових цілях для відбиття збройної агресії росії проти України та не був використаний в інший спосіб. Ці обставини та факти можуть бути підтверджені показами (поясненнями) ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Вказані особи мають бути допитаними в якості свідків у даній справі задля встановлення/ спростування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи судом.

Сама по собі відсутність на військовому обліку ввезеного автомобіля як гуманітарної допомоги, не може беззаперечно свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на ухилення від сплати обов`язкових митних платежів. Надані ОСОБА_1 під час митного оформлення документи не визнавались в установленому законом порядку підробленими чи недійсними, а тому існує об`єктивна презумпція щодо легітимності цих доказів.

Органом митного контролю України не доведено факт використання ОСОБА_1 транспортного засобу, стосовно якого було надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Матеріали справи не містять інформації, що транспортний засіб був проданий на території України, або використовуються у цивільному обороті чи то для потреб цивільного населення. Транспортний засіб був завезений ОСОБА_1 не для власного збагачення, а для військових цілей. Спростувань цьому матеріали справи не містять.

Подібну правову позицію застосував Житомирський апеляційний суд у справі №295/17481/24 (постанова від 05.02.2025 року): «матеріали справи не місять відомостей, що вказаний транспортний засіб був використаний для власного збагачення шляхом його реалізації, не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації».

Оскільки матеріали справи не містять належних, достовірних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, це свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Дослідивши матеріали справи та пояснення учасників, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Стаття 485 МК України передбачає відповідальність заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Судом допитано у якості свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що протягом 2022 року декілька разів надавав допомогу у пригоні автомобілів військовослужбовцям для використання у військових цілях. Так, влітку та восени 2022 року, з подібним проханням до нього неодноразово звертався його знайомий - ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . У той період військовослужбовці його підрозділу виконували бойові завдання на Запорізькому напрямку. Через брак транспорту та військової техніки, військовослужбовці змушені були звертатися до благодійних фондів та волонтерських організацій, з питанням щодо сприяння у наданні транспортних засобів для потреб підрозділів. У вересні 2022 року вчергове ОСОБА_3 попросив допомогти у організації придбання та перегону через державний кордон з Польщі до України, та територією України до м.Запоріжжя, автомобіля для потреб стрілецького підрозділу його військової частини. Необхідний автомобіль, а саме «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 , був придбаний у Польщі. Для документального оформлення перетину кордону автомобілем у якості гуманітарного допомоги, ОСОБА_3 надав в сканованому вигляді супровідний лист ГО ВОГНИК Запоріжжя, отримувачем транспортного засобу була вказана військова частина НОМЕР_3 , в особі головного сержанта 3-го взводу 1-го стрілецької роти ОСОБА_5 . Цей лист був пересланий ОСОБА_1 , яка мала виїхати з України в Польщу, забрати автомобіль та перегнати його через кордон до м.Устилуг. За кілька днів, знаходячись у м.Устилуг, ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_1 автомобіль та перегнав його у м.Запоріжжя, де 15 вересня 2022 року, на території СТО по вул.Чкалова, передав автомобіль «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , для подальшого використання у військових цілях його підрозділом. ОСОБА_6 власноруч заповнив бланк акту, який містив інформацію про отримання ним згаданого вище автомобіля.

Також судом допитаний ОСОБА_4 , який пояснив суду, що є головою громадської організації «ВОГНИК Запоріжжя», на початку осені 2022 року до цієї організації звернувся ОСОБА_7 , який на той час перебував на військовій службі, а до цього займався адвокатською та громадською діяльністю. Він повідомив, що його підрозділ потребує автомобілю для перевезення вантажів необхідних військовослужбовцям та інших цілей військової служби. На підставі його звернення ГО «Вогник Запоріжжя» оформив супровідний лист до органів митниці із проханням посприяти у завезені на територію України автомобілю «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_4 був присутній під час отримання ОСОБА_8 у м. Запоріжжя вказаного транспортного засобу від волонтера ОСОБА_9 . В подальшому, свідок ОСОБА_4 неодноразово бачив ОСОБА_5 , який забирав допомогу військовослужбовцям на цьому автомобілі, а також інших військовослужбовців, які саме на цьому автомобілі перевозили свої вантажі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що був командиром підрозділу, в якому служив і ОСОБА_3 , який входив до складу в/ч НОМЕР_3 . Він підтвердив той факт, що дійсно восени 2022 році військовослужбовцями його підрозділу використовувався транспортний засіб «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 виключно для військових цілей під час військової служби для захисту держави. ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_11 до військової служби був активним громадським діячем, волонтером, правозахисником та мав зв`язки з благодійними організаціями, громадськими організаціями. Враховуючи, що в 2022 році пересуватись військовослужбовцям не було на чому взагалі, оскільки війські не були забезпечені транспортними засобами, ОСОБА_3 займався організаційними питаннями щодо забезпечення свого та інших підрозділів в/ч НОМЕР_4 транспортними засобами. Свідок ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_11 загинув, захищаючи Батьківщину, в січні 2023 року. Після цього він не знає подальшу долю автомобіля «VOLKSVAGEN CARAVELLE» номерний знак НОМЕР_2 . Однак, зауважує, що на війні було пошкоджено та знищено величезну кількість транспортних засобів, в тому числі й особистих автомобілів військових. ОСОБА_10 повідомив, що діючий на той час командир військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_12 достеменно знав та підтримував ініціативу ОСОБА_13 в забезпеченні військової частини НОМЕР_3 транспортними засобами у такий спосіб. ОСОБА_10 невідомо, чому в подальшому такі автомобілі не ставились командиром в/ч на військовий облік, однак, він припускає, що це пов`язано з тривалою документальною тяганиною та іншими супутніми проблемами, як то утримання та обслуговування таких автомобілів.

Оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 485 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України).

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною першою статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаних правових норм, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 485 МК України встановлена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає, зокрема, у заявлені в митній декларації неправдивих відомостей. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Судом на підставі зібраних у справі доказів встановлено, що транспортний засіб «VOLKSVAGEN CARAVELLE», кузов № НОМЕР_1 фактично був переданий військовослужбовцям, які його запитували. ОСОБА_1 не використовувала і не використовує його для власних потреб, будь-яких відомостей (наприклад, повідомлень від органів Національної поліції тощо) про те, що автомобіль експлуатується іншими, ніж військовими, особами у суду відсутні.

Суд не може не зважати на обставини ввезення автомобіля на митну територію, а саме широкомасштабна агресія рф проти України та наявність нагальної потреби військових у транспорті, яку іншим чином неможливо було забезпечити.

Сама особа, яка звернулась із проханням посприяти у ввезені цього транспортного засобу ОСОБА_7 загинув, захищаючи Батьківщину, а тому пояснень щодо причин, які зумовили не постановлення автомобілю на облік у військовій частині надати не зможе.

Запорізькою митницею не доведено факту наявності умислу в діях правопорушника, направленого на використання транспортного засобу в інших цілях, ніж ним зазначалось у митній декларації.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Керуючись ст. 485, 527 МК України, ст. 247, 283, 289, 290 КУпАП, суд

постановив:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Добрєв М. В.