Провадження № 3/369/6484/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.09.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від уповноваженого Радою адвокатів Київської області щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною п`ятою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії КС № 00735 від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 04 квітня 2025 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 212-3 КУпАП, перебуваючи в приміщенні Білогородського академічного ліцею № 2 Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (далі Ліцей № 2) по вулиці Володимирській, 96 в с. Білогородці Бучанського району Київської області.

Встановлено, що на адресу Білогородського академічного ліцею № 2 Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, 31 березня 2025 року, адвокатом Мілетич О. О. відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направлено адвокатський запит про надання інформації з метою надання правничої допомоги ОСОБА_2 . Разом з тим, Ліцей № 2 листом від 04 квітня 2025 року № 128 за підписом директора ОСОБА_1 відмовив в наданні інформації на адвокатський запит адвоката Мілетич О.О. із посиланням на те, що запитувані адвокатом документи не стосуються доказування обставин виконання чи невиконання батьківських обов`язків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вказані дії директора Ліцея № 2 ОСОБА_1 є неправомірною відмовою в наданні інформації на адвокатський запит, оскільки право на адвокатський запит визначено статтею 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», де зазначено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Учасники в судове засідання не з`явились, про дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Разом з тим, ОСОБА_1 та її захисник Попович В. М. з`явилися в судове засідання призначене на 01.09.2025. В судовому засіданні надали письмові пояснення щодо складеного протоколу, а саме вказали, що 31 березня 2025 року на адресу Ліцея № 2 надійшов адвокатський запит адвоката Мілетич О.О., де остання просила надати копії особової справи учениці 7-Б класу Білогородського академічного ліцею № 2 ОСОБА_3 та інші документи (заяви про зарахування батьків ОСОБА_4 до учбового закладу), 04 квітня 2025 року на вказаний запит на адресу адвоката Мілетич О.О. направлено відповідь № 128, де зазначено про відмову у наданні відповіді на запит, оскільки підстави для надання матеріалів особової справи відсутні, а копії заяви батьків про зарахування ОСОБА_3 на навчання до ліцею будуть надані на виконання ухвали суду. З вказаних підстав ОСОБА_1 та її захисник Попович В. М. просили закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Мілетич О.О. також в судові засідання не з`явилась, проте направила до суду письмові пояснення від 09.07.2025 року та підтвердила обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, вказувала, що запитувана інформація була необхідною адвокату для надання правової допомоги матері малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_2 у цивільній справі. Вважала, що відмова у наданні запитуваних документів керівником Ліцею № 2 ОСОБА_1 була необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах закону.

В судовому засіданні були досліджені докази, що є у матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії КС № 00735 від 26 червня 2025 року, заява про притягнення до адміністративної відповідальності від 15 квітня 2025 року, адвокатський запит від 31 березня 2025 року, ордер від 31 березня 2025 року № 1774308, фіскальний чек, опис вкладення від 01.04.2025, копія договору про надання правової допомоги від 05.12.2023 року, лист Ліцею № 2 від 04 квітня 2025 року № 128, копія ухвали суду від 03.02.2025 року у справі № 759/11903/23, лист Ради адвокатів Київської області від 01.05.2025 року та 26 червня 2025 року.

Вказані докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 212-3 КУпАП, а також її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, відповідно до статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За правилом, передбаченим статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому всі викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 32 Конституції України).

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Мілетич О.О. з метою надання правничої допомоги ОСОБА_2 подала запит від 31 березня 2025 року до Ліцею № 2 про отримання копії особової справи учениці 7-Б класу Білогородського академічного ліцею № 2 ОСОБА_3 та інших документів (заяви про зарахування батьків ОСОБА_4 до учбового закладу).

Відмовляючи у наданні інформації на адвокатський запит, керівник Ліцею № 2 ОСОБА_1 виходила із того, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року у справі № 759/11903/23 визначено, що відомості, які містяться в особовій справі учениці 7-Б класу Білогородського академічного ліцею № 2 ОСОБА_3 , за виключенням заяви про зарахування батьків ОСОБА_4 до учбового закладу, не можуть підтвердити чи спростувати виконання батьківських обов`язків, а також повідомлено, що документи та інші відомості будуть надані до суду на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 року.

Відповідно до матеріалів справи підставою для звернення із адвокатським запитом від 03.02.2025 року визначено надання правничої допомоги ОСОБА_2 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , у судовій справі.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 . Письмове пояснення адвоката Мілетич О.О. також не містить вказаного свідоцтва.

Диспозицією частини п`ятої статті 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Таким чином, належними та допустимими доказами не доведено вини ОСОБА_1 у ненаданні інформації на запит адвоката, оскільки правомірність звернення із таким запитом до навчального закладу (законна підстава на отримання інформації щодо малолітньої особи) не доведена та не підтверджено належними документами, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, на переконання суду, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 212-3 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 212-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись частиною п`ятою статті 212-3, статтями 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії КС № 00735 від 26 червня 2025 року) закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Г. А. Перекупка