Справа № 203/7196/25
Провадження № 3/0203/2265/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В. розглянув матеріал, що надійшов з відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД 725261, 25.09.2025 року о 13.15 годині ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, вул.Вокзальна, 1 під час застосування до нього заходу забезпечення адміністративного затримання не виконав неодноразово повторену законну вимогу інспектора Мушти О.С. та інспектора Слободян В.Д. прослідувати з поліцейськими до службового транспортного засобу.

10.11.2025 року до суду надійшли письмові пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Дроздової Т.Л., в яких зазначено, що викладені в протоколі обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не правильно кваліфіковані, та не можуть бути розцінені як вчинення злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції, оскільки матеріали справи не містять звернення територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України про доставку ОСОБА_1 . Отже, фактично, за відсутності звернення вищевказаних органів з приводу доставки ОСОБА_1 до їх територіальних підрозділів, вимога працівників поліції проїхати до ТЦК та СП не може вважатись законною вимогою, а її невиконання не може вважатись злісною непокорою працівникам поліції. Крім того, зауважила, що зневажливої поведінки з боку ОСОБА_1 до представників правоохоронних органів не проявлялось. Також, в поясненнях звернено увагу на те, що факт перебування ОСОБА_1 в розшуку не підтверджений будь-якими доказами, та був повідомлений останньому працівниками поліції в усному порядку. Жодних роз`яснень з боку поліцейських щодо законності підстав їх вимог ОСОБА_1 не надано. Також, в своїх поясненнях захисник наголошує на тому, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було зафіксоване бодікамерами поліцейських, натомість до протоколу про адміністративне правопорушення таких відеоматеріалів не надано, в той час як сам протокол про адміністративне правопорушення, так і рапорт працівника поліції, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. За викладених вище обставин ставиться питання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Особа яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, його інтереси представляв уповноважений представник-адвокат Дроздова Т.Л., яка підтримала вимоги викладені в письмових поясненнях, наполягала на закритті провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідив матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи (п.4 ч.3 ст. 129).

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За своїм значенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

Згідно з положеннями ст.ст.279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, до протоколу про адміністративне правопорушення №725261 від 25.09.2025 не долучено належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може з`ясувати суттєві обставини справи та перевірити доводи захисту. Разом з тим, всі сумніви щодо доведення винуватості особи, слід тлумачити на її користь.

Матеріал про адміністративне правопорушення фактично складається з протоколу з копією та рапорту, відтак, не містить жодного доказу. Суд позбавлений можливості взагалі з`ясувати чи мали місце вищевказані події.

В протоколі зазначається про адміністративне затримання ОСОБА_1 , однак, відповідного протоколу затримання також не долучено.

Суд не знаходить об`єктивних обставин, що перешкодили працівникам поліції долучити до матеріалу відеозапис події адміністративного правопорушення, пояснення свідків або інші докази, що підтверджують обставини, викладені в протоколі.

В рапорті поліцейських вказано, що ОСОБА_1 знаходиться в розшуку як "ухилянт", однак відповідно до представлених документів захисником з системи Резерв+ інформація щодо розшуку відсутня. Усунути вказані протиріччя суд позбавлений можливості, оскільки поліцейські жодної інформації до протоколу не надали.

Таким чином, суд, дослідив та оцінив матеріали справи, відповідно до норм ст. 250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Керуючись ст. 185, ст. ст.247, 250, 251 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю в діянні події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Г.В. Качаленко