ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/441/25 Справа № 697/1098/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Скирда Б. К. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бовшика М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 20 квітня 2025 року о 00 год. 05 хв. в м. Канів, вул. Монастирок, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера «Драгер», результат позитивний 1,79‰, тест 3711, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що відеозапис, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, починається з розмови інспектора поліції з ОСОБА_1 , який в той момент не перебував за кермом.

З відеозапису не можливо зрозуміти обставини керування автомобілем Форд, н.з. НОМЕР_1 .

Крім того у всіх матеріалах справи зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, м. Канів, вул. Монастирок, 2, а подія насправді відбувалась по вул. Шевченка, поряд з Козацькою церквою, яка знаходиться на відстані 300 метрів від місця скоєння адміністративного правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю, який він вжив після 24.00 год., але після цього він за кермо не сідав.

Вважає, що інспектор не встановив точний час скоєння адміністративного правопорушення, оскільки в рапорті зазначено час скоєння 00.13.00, тому останній не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо не співпадіння по часу досліджуваних подій, свідчать інші докази: направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначена дата 20.04.2025 і час 00.20.00, хоча медичний огляд проводився 00.18, що підтверджується чеком «Драгера».

Посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України», «Коробов проти України».

Наполягає на тому, що підписи в протоколі та інших матеріалах виконані не ОСОБА_1 , про що свідчать відеофіксація. З цього приводу вказує, що ОСОБА_1 відмовився від отримання проколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Бовшика М.Ю., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №305878 від 20 квітня 2025 року ОСОБА_1 в цей день о 00 год. 05 хв. в м. Канів, вул. Монастирок, 2, керував транспортним засобом Форд, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера «Драгер», результат позитивний 1,79‰, тест 3711, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Цей протокол, котрий має підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Сторона захисту до часу апеляційного перегляду не вжила будь-яких заходів на доведення своєї позиції щодо не підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема шляхом звернення до органу досудового розслідування про вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, та в ході проведення досудового розслідування за цієї заявою - почеркознавчої експертизи, з метою встановлення справжності підпису особи.

Отже у даному випадку відсутні об`єктивні дані, що протокол про адміністративне правопорушення підписала інша особа.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

Рапортом зі служби 102 ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області від 20.04.2025 з якого вбачається, що 20.04.2025 отримано заяву та зареєстровано в ЄО за № 2737. З фабули ЄО вбачається, що 20.04.2025 о 00:14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.04.2025 о 00:13 за адресою: Черкаський район, м. Канів, вул. Монастирок, буд 2, Канів-2 зупинили авто Форд Ескорт НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Проведено освідування приладом Драгер - 1,79 проміле та було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Результатом тесту на встановлення вмісту алкоголю від 20.04.2025, здійсненого за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент проходження тесту перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат 1,79‰).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Огляд проведений за допомогою алкотестера «Drager» 6810. Результати огляду на стан сп`яніння: позитивний 1,79‰. З результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідний про що в зазначеному акті поставив свій підпис.

Також суд дав належну оцінку відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що 20.04.2025 о 00:10 год. біля автомобіля Форд Ескорт, р.н. НОМЕР_1 знаходиться ОСОБА_1 та працівники поліції оглядають наданий ним паспорт громадянина України. Однак, в подальшому працівником поліції зазначено ОСОБА_1 , що йому необхідно надати для огляду посвідчення водія, на що ОСОБА_1 запитав, чому його зупинили та надав посвідчення водія. Виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівником поліції запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі Канівській багатопрофільній лікарні, на що ОСОБА_1 погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Працівником поліції надано ОСОБА_1 одноразовий мундштук та можливість перевірити цілісність його упакування, після чого вказаний мундштук закріплено до приладу «Драгер 6810» та надано ОСОБА_1 для проходження огляду на стан вживання алкогольних напоїв. Результат виявився позитивний - 1,79‰ та працівником поліції залишено повідомлення на лінію 102 про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На запитання працівника поліції щодо надання своїх пояснень, ОСОБА_1 відповів, що надасть їх працівникам поліції. Утім потім відмовився, виражаючись нецензурними словами та пішов в невідомому напрямку.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення є неспроможними, оскільки вони були предметом судового розгляду, суд першої інстанції дав їм належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були предметом перевірки суддею суду першої інстанції, втім свого підтвердження не знайшли.

Суддя районного суду, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано послався на відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівником поліції не заперечував ту обставину, що він керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_1 .

Слід зважити, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як водій транспортного засобу, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив жодних зауважень щодо керування ним транспортним засобом.

Зміна позиція ОСОБА_1 щодо цих обставин, за наявності вказаних доказів, не свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Бовшика М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук