КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/9103/25 Головуючий 1-ї інстанції: Вознюк О.
Провадження №33/824/4386/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Шуленковою В.В., за участю: в режимі відеоконференції захисника - адвоката Тилика Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: відомості відсутні, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року у справі №357/9103/25 щодо ОСОБА_1 скасувати. Провадження у даній справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що дане рішення суду ухвалене без належних та допустимих доказів, є антиконституційним, незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, упередженим та має дискримінаційний характер.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватися належним (допустимим) доказом по справі, оскільки в ньому невизначено які саме неправомірні дії вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків по догляду за малолітньою ОСОБА_2 та в чому такі ухилення виражалися, не зазначено точної адреси.

Звертає увагу на те, що у даній справі неможливо встановити та матеріалами справи не підтверджено, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

ОСОБА_1 зазначає про те, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівником поліції не розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків».

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що він 25.05.2025 р. вчинив вказане правопорушення. Його пояснення до протоколу не додано, зауваження не враховані. Разом з тим, пояснення його малолітньої доньки ніким не підтверджені, відібрані з порушеннями та, як і сам протокол є неналежними (недопустимими) доказами.

Зауважує, що 25.05.2025 року він знаходився за межами міста Біла Церква.

Згідно супровідного листа від 05.06.2025 №889 на адресу суду направлений адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 на 6 аркушах (протокол ВАД №853002), що також не відповідає дійсності (згідно опису лише 2 аркуші та протокол під іншим номером).

Зазначає про те, що свою вину не визнавав, його особа судом першої інстанції не досліджувалася.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.25р. гр. ОСОБА_1 ухилився від виконання обов*язків по догляду за малолітньою ОСОБА_2 , що передбачено ч.1,2 ст. 150 СК України, що призвело до того, що малолітня ОСОБА_2 перебувала у м. Біла Церква по вул. Водопійна розпивала спиртний напій «Мороша» ємнстю 0,5л., міцністю 40%.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП виходячи з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 853223 від 29.05.2025, письмових пояснень ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 була опитана працівниками поліції в присутності батька ОСОБА_1 , у зв*язку з чим доводи апеляційної скарги щодо помилкового врахування її письмових пояснень є безпідставиними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення були предметом розгляду суду першої інстанції.

Так, суд першої інстанції врахував положення статтею 150 Сімейного кодексу України, якою визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я своєї дитини, забезпечувати її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також готувати її до самостійного життя в суспільстві. З цього випливає обов`язок захищати дитину від шкідливих звичок і негативного впливу навколишнього середовища. У цьому контексті вживання алкоголю та його пропагування належать до факторів, які можуть завдати шкоди фізичному й психічному здоров`ю дитини. Відтак, батьки несуть юридичну відповідальність за створення умов, які мінімізують вплив таких загроз. Це включає не лише практичні дії - заборону доступу до алкоголю чи контроль за оточенням дитини, - а й виховну функцію, тобто роз`яснення наслідків вживання спиртних напоїв та формування у дитини відповідального ставлення до власного здоров`я.

Суд зазначив, що Сімейний кодекс України (зокрема ст. 150) не допускає формального або тимчасового виконання обов`язків. В такому разі перебування одного з батьків за межами населеного пункту не може враховуватися як поважна причина, оскільки це не співрозмірно потенційним негативним наслідкам для здоров`я малолітньої ОСОБА_3 .

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП характеризується вчиненням таких дій як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Ухилення від виконання зазначених обов`язків як правило характеризуються певною байдужістю батьків, або осіб, що їх замінюють, до процесу становлення дитини як особистості. Процес виховання дитини є довготривалим та потребує систематичного приділення уваги дитині для формування в неї розумових здібностей, стійких моральних якостей, потреб, почуттів, навичок і звичок поведінки, виховання свідомої дисципліни, почуття обов`язку та відповідальності.

При цьому цей безперервний процес має поєднуватись з інтересами самої дитини, поваги до її особистого простору та можливості самостійного прийняття деяких рішень.

Тому саме батьки, як найближчі до дитини люди, відіграють ключову роль у формуванні особистості дитини. Від їхнього виховання залежить, якою вона виросте - відповідальною, щасливою та самостійною, чи, навпаки, невпевненою або агресивною.

Батьки зобов`язані формувати у дитини повагу до законів і норм поведінки: пояснювати дитині, що таке добро і зло, вчити правил поведінки в суспільстві; навчати відповідальності як за свої дії, так і за бездіяльність, розвивати самостійність та критичне мислення, навчити навиків комунікації та поваги до інших.

У контексті ст. 150 Сімейного кодексу України батьки мають прямий обов`язок захищати дитину від впливу алкоголю та повинні не лише забезпечити умови, де дитина не піддається негативному впливу, а й пояснювати, чому алкоголь є шкідливим, та виховувати відповідальне ставлення до свого здоров`я.

Відтак, врахувавши наведені обставин, суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. З зазначеними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Зміст протоколу вцілому відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Будь-яких порушень під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева