Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/719/25
Провадження № 3/506/423/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2025 року суддя Окнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтава, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.204-1 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2025 року о 19:20 год. на західній околиці с. Флора Подільського району Одеської області було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн №0349 на напрямку с. Фльора (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова), поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином під час складання протоколу про адміністративне правопорушення /а.с.1/.

ОСОБА_1 до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, /а.с.10/.

Крім того, для належного сповіщення ОСОБА_1 , про розгляд справи судом неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, повідомленою ним при складанні протоколу, однак вказані судові повістки адресату вручені не були та повернулися до суду з довідкою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.24; а.с.32/.

Окрім того, ОСОБА_1 , судом надсилалась судова повістка про виклик до суду у вигляді SMS-повідомлення за номером телефону, зазначеному у відповідній заявці, долученій до протоколу про адміністративне правопорушення, вказана судова повістка доставлена адресату була 05.11. 2025 року о 13:59 год, тобто в достатній час для прибуття до суду /а.с.35/.

Крім того, відомості щодо дати та часу судових засідань містилися у відкритому доступі як на сайті Окнянського районного суду Одеської області в розділі «Список справ, призначених до розгляду», так і на сайті Судової влади України в розділі «Інформація щодо стану розгляду справ».

Крім того, на офіційній веб-сторінці Окнянського районного суду Одеської області веб-сайту «Судова влада» також судом неодноразово були розміщені оголошення про виклик ОСОБА_1 , до суду на 28.10.2025 року о 08:45 год., на 27.10.2025 року на 16:15 год та на 11.11.2025 року о 09:00 год /а.с.20; а.с.27; а.с.34/.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, беручи до уваги правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Отже, ОСОБА_1 , було відомо про розгляд Окнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином повідомляв його про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому суд вважає причину його неявки неповажною.

Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою ДПС України складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №007424Е від 14.08.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу /а.с.1/.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будьяких пояснень, заперечень ОСОБА_1 щодо складання протоколу не зазначив, беззастережно підписавши його.

Судом були також досліджені такі докази :

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.08.2025 року, згідно з якими він мав намір у групі осіб незаконно перетнути державний кордон України в Республіку Молдова з метою для подальшого працевлаштування у Європі. Інформацію щодо місця перетину державного кордону в обхід пунктів пропуску йому надавали за допомогою мобільного телефону, куди направляли інструкції, за винагороду у грошовому розмірі 10 тисяч доларів США. Під час руху до державного кордону їх всіх було виявлено прикордонниками та доставлено до військової частини, де робили допит і змушували підписувати невідомі документи. Один з працівників вдарив по затилку при офіцерові, після чого, він хотів викликати поліцію, але такої можливості не надали /а.с.2/;

- рапортом заступника начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) капітана ОСОБА_2 від 14.08.2025 року, згідно з яким 14.08.2025 року о 19:20 год. прикордонним нарядом «Пост спостереження» неподалік від лінії державного кордону України було виявлено та затримано 2 громадян України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , які мали намір перетнути ДКУ поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, в межах пп/зн 0349, на вихід з України до Республіки Молдова з документами, що посвідчують їх особу, на напрямку с. Флора (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова) /а.с.3/;

- копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 /а.с.5/;

- письмовою заявою ОСОБА_1 від 04.09.2025 року , у якій просив провести розгляд справи у його відсутність, своєї вини не визнає, оскільки фактичного незаконного перетину державного кордону України не здійснював та намірів його перетнути не мав. Разом з тим, додав інформацію, що під час перебування у с. Флора знаходився разом з товаришем, усі документи та пояснення складені ДПСУ, були оформлені під примусом /а.с.10/.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що зібрано, надано та досліджено достатньо доказів того, що 14.08.2025 року о 19:20 год. на західній околиці с. Флора Подільського району Одеської області неподалік від лінії державного кордону України громадянин України ОСОБА_1 у групі осіб, в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова в районі пп/зн №0349 на напрямку с. Флора (Україна) с. Шевченкове (Республіка Молдова), поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.204-1КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є Окнянська територіальна громада Подільського району, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Згідно із вищевказаних матеріалів справи, ОСОБА_1 був виявлений працівниками ДПС України 14 червня 2025 року об 19:20 год неподалік від ДКУ.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, а саме місце виявлення ОСОБА_1 прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього, які спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

За таких обставин приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП і, з врахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не визнає свою вину та враховуючи те, що правопорушення вчинено під час дії на території України воєнного стану, внаслідок чого заборонено виїзд за межі держави осіб чоловічої статі призовного віку, вважаю, що стягнення відносно ОСОБА_1 слід обрати у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, яке санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачене як обов`язкове, відсутні, у зв`язку з відсутністю будь-яких предметів, які підлягали б конфіскації.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в дохід держави.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, без надання будь-якого обґрунтування причин перебування його під час дії воєнного стану у безпосередній близькості від лінії державного кодону України, у контрольованому прикордонному районі , яким є територія Окнянської територіальної громади Подільського району Одеської області ,всупереч іншим дослідженим по справі доказам, є лише бажанням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 щодо чинення тиску на нього при підписанні документів не може бути прийнято судом до уваги . Так , у своїх власноруч написаних поясненнях від 14 серпня 2025 року ОСОБА_1 достатньо докладно описав свої підготовчі дії для незаконного перетину кордону , вартість організації перетину кордону ,обставини його затримання і після цього зазначив, що його до написання цих пояснень прикордонники змушували підписувати невідомі документи. Також зазначив , що один з працівників вдарив його по затилку при офіцерові, після чого він хотів викликати поліцію, але такої можливості не надали.

Таким чином , у ОСОБА_1 була можливість у вказаних письмових поясненнях зазначити про неправомірні дії ,які вчинялися щодо нього ,яку він і використав , тобто він був вільним як і у своїх можливостях вказання обставин, при яких його затримали працівники ДПСУ, так і викладенні своєї незгоди з складеним протоколом.

Крім того, у заяві , направленій до суду , ОСОБА_4 підтвердив , що був затриманий разом зі своїм товаришем ( за матеріалами справи - ОСОБА_3 ) ,при цьому останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП і судове рішення набрало законної сили.

Щодо можливих незаконних дій посадових осіб ДПС України та ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно ОСОБА_1 , то відповідно до листа начальника Подільського РУП ГУ НП в Одеській області такі матеріали направлені до ТУ ДБР і , на думку суду, не мають відношення до встановленого судом факту вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

За повідомленням НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ про надання інформації від 12.09.2025 року, скарги, на дії військовослужбовців впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 », не надходили /а.с.16/.

Разом з тим, за повідомленням Подільської окружною прокуратури Одеської області від 10.09.2025 року упродовж минулого періоду 2025 року, скарги на дії посадових осіб впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_8 від ОСОБА_1 щодо його затримання та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не надходили /а.с.18/.

Тому у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття відносно нього провадження по справі за відсутністю складу правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /РНОКПП НОМЕР_3 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600 грн., без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ; МФО 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.

Стягнути з ОСОБА_1 , /РНОКПП НОМЕР_3 / судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 27200 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.