Справа № 372/5387/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 листопада 2025 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; українки; громадянки України; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомо,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449341, що складений 10.09.2025 року, вбачається наступне:

10.01.2025 року о 08 год. 45 хв. за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 121, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW», н. з. НОМЕР_1 , не була уважною під час руху, не стежила за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху ліворуч не переконалася, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», н. з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП завдано матеріальні збитки.

Своїми діями, що виразились у порушенні вимог пункти 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Костюк В.О. провину останньої заперечив, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтував тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася на регульованому світлофорі, а тому під час проїзду перехрестя, на якому відбулася подія, водії повинні були керуватися пунктами 16.1-16.8 ПДР. Таким чином, вважає, що інкриміноване у протоколі ОСОБА_1 порушення пункту 10.1 ПДР є невірним та некоректним. Крім того, зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів порушення з боку ОСОБА_1 . Також звернув увагу, що у постанові ЕПР1 № 449341 від 10.09.2025 року невірно зазначено дату події - «10.01.2025 року», тоді як подія мала місце в іншу дату. Враховуючи викладене, захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адвокат Воропай Р.М., який діє в інтересах іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, а саме водія «Mitsubishi», н. з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме диск з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди. Вважав, що у діях ОСОБА_1 вбачається ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1.1 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 , повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, вважає, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449341, що складений 10.09.2025 року; копією постанови серії ЕНА №5689937 від 10.09.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; схемою ДТП; рапортом; фотоматеріалами; відеозаписами події та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Костюка О.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення від 10.09.2025 року, остання зазначила: «10.09.2025 року, близько 08 год. 45 хв., я рухалася на транспортному засобі «BMW», н. з. НОМЕР_3 , від зупинки «Школа» до магазину «Велмарт». Проїжджаючи перехрестя «Пащана», я проїхала на зелений сигнал світлофора для виконання маневру повороту ліворуч та пропускала зустрічні транспортні засоби. Після того як пропустила зустрічні транспортні засоби, я закінчувала маневр повороту ліворуч та відчула удар у лівий бік мого автомобіля транспортним засобом «Mitsubishi», н.з. НОМЕР_2 ».

Судом досліджено відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, розташованих у межах зазначеного перехрестя, а саме:

1)відеозапис з камери у напрямку руху транспортного засобу «BMW», тобто у зустрічному до нього напрямку, що дозволяє фіксувати момент наближення автомобіля до стоп-лінії (далі відеозапис № 1);

2)відеозапис у напрямку руху транспортного засобу «Mitsubishi», який здійснював виїзд ліворуч на головну дорогу з другорядної (далі відеозапис № 2).

У ході дослідження вищевказаних відеозаписів та їх співставлення між собою судом зіставлено часові інтервали та фази роботи світлофорів, що регулюють рух транспортних засобів і пішоходів на даному перехресті, та встановлено наступне.

Згідно п. 8.1. ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7.3. ПДР визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовті миготливі сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Таким чином, пунктом ґ) п. 8.7.3. ПДР встановлено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Разом з тим, відповідно до п. 8.10. ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 (стоп), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п 8.11. ПДР, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, в окремих випадках за можливості дотримання безпеки дорожнього руху ПДР та не створюючи аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху, водію надається право рухатися у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора.

З відеозапису де зафіксована дорожньо-транспортна пригода, а саме з відеозапису № 1 зі сторони зустрічного руху автомобіля «BMW», н.з. НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_1 проїхавши «стоп-лінію» перед світлофором одразу здійснює маневр повороту ліворуч та перед вказаним маневром не призупинялась, та не надавала дорогу жодному зустрічному транспортному засобу.

З дослідженого відеозапису № 1 убачається, що в момент, коли автомобіль «BMW» наближався до «стоп-лінії», на пішохідному світлофорі, розташованому перед виїздом, з якого здійснював рух автомобіль «Mitsubishi», уже подавався червоний сигнал, який горів орієнтовно 1,5 секунди. До цього, приблизно за 3,5 секунди до моменту під`їзду автомобіля «BMW» до «стоп-лінії», зазначений пішохідний світлофор подавав миготливий зелений сигнал, що свідчить про завершення дозволеної фази руху для транспортних засобів у напрямку руху «BMW».

Зіставлення вказаного відеозапису з відеозаписом № 2, знятим у напрямку руху транспортного засобу «Mitsubishi» вказує на те, що в момент, коли «BMW» перебувало безпосередньо перед стоп-лінією, на транспортному світлофорі, який регулює рух у напрямку виїзду «Mitsubishi», почав подаватися жовтий сигнал та враховуючи послідовність фаз світлофорного циклу, це свідчить, що для напрямку руху «BMW» у цей момент уже діяв жовтий сигнал транспортного світлофора, тобто завершальна фаза дозволеного руху.

Таким чином, водій «BMW» ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість зупинитися перед стоп-лінією, продовжила рух та здійснила маневр повороту ліворуч у момент, коли для її напрямку діяв жовтий сигнал світлофора, який забороняє подальший рух.

Отже, письмові пояснення ОСОБА_1 та вказане захисником у клопотанні про закриття провадження твердження щодо того, що вона здійснила рух на зелений сигнал світлофора, не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час дослідження відеозаписів, та спростовуються ними, оскільки з останніх вбачається, що на момент перебування автомобіля «BMW» перед «стоп-лінією» зелений сигнал для цього напрямку вже не діяв.

Крім того, захисник водія ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження у справі також зазначав, що застосування положень п. 10.1 ПДР України є неправильним та помилковим, і у даній дорожній ситуації необхідно було керуватися виключно нормами розділу 16 ПДР України, які регламентують порядок руху через перехрестя.

Проте суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки норми розділу 16 ПДР України регламентують лише порядок взаємного руху транспортних засобів на перехрестях і не звільняють водія від загального обов`язку, передбаченого пунктом 10.1 ПДР, згідно п.10.1 ПДР якого, перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху водій зобов`язаний переконатися, що його дії будуть безпечними та не створить перешкод для інших учасників руху.

Захисник також звертав увагу на неправильну дату у протоколі про адміністративне правопорушення, де датою правопорушення вказано «10.01.2025 року» замість фактичної дати «10.09.2025 року». Суд вважає зазначене технічною помилкою, яка не впливає на оцінку доказів та не змінює встановлених обставин події, дату якої підтверджують письмові пояснення водія ОСОБА_1 , схема ДТП та інші матеріали справи. Таким чином, зазначена помилка не може бути підставою для звільнення водія від відповідальності чи спростування встановленого факту порушення ПДР.

Отже доводи, викладені у клопотанні захисника про закриття провадження, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються дослідженими доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, оцінивши досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що доведено, що 10.09.2025 року водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Київській у м. Обухів, не була уважною під час руху, не стежила за дорожньою обстановкою (порушення п. 2.3.б ПДР) та, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконалася, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху (порушення п. 10.1 ПДР), внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Доведеність цих порушень встановлена поза розумним сумнівом, отже у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, вважаю за необхідне призначити стягнення у межах санкції ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу, оскільки на думку суду застосування до неї саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Суму штрафу перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0010001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави, 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача(кодза ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок тримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя : Т.Г. Сташків