Дата документу 12.11.2025
Справа № 334/9166/25
Провадження № 3/334/3057/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда 2-ї групи, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

19.10.2025 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №487623, згідно якого 19.10.2025 року о 04:55 год., в районі будинку №2 по вулиці Гребельній у місті Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, факт відмови зафіксований на нагрудну камеру поліцейського. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Відповідальність за правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Александров О.О. заперечив проти обставин, викладених у протоколі, вказавши на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції бездоказово зазначили це в протоколі. Відеозапис наявний у відеофайлі «ЕПР1№487623.mp4» який доданий до протоколу ведеться не безперервно, а саме: час перерви у файлі відеозапису: з 01хв.10с. до 01хв.20с., з 16хв.19с. до 16хв.29с., з 19хв.19с. до 19хв.30с., з 21хв.35с. до 21хв.45с., з 36хв.45с. до 36хв.55с., з 37хв.36с. до 37хв.46с. Отже зазначений відеозапис не може бути належним доказом у справі.

З наданих поліцією відеофайлів робиться висновок, що у ОСОБА_1 відсутні всі ознаки алкогольного сп`яніння передбачені Інструкцією, а саме відсутній запах алкоголю з порожнини рота, відсутнє порушення координації рухів, відсутнє порушення мови, відсутнє тремтіння пальців рук, не відбувається різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка відповідає обстановці. Тобто, у поліції не було підстав вважати що ОСОБА_1 перебував у стані, алкогольного чи іншого сп`яніння, а отже були відсутні підстави на проведення огляду на стан такого сп`яніння.

У зв`язку із викладеним, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення в його діях.

Сам ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №487623 від 19.10.2025 року; копією постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5967817 від 19.10.2025 року за ч. 1 ст. 122 КУПАП; актами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 19.10.2025 року; рапортом поліцейського від 19.10.2025 року; довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика» про відсутність у ОСОБА_2 повторності за ст. 130 КУпАП; таблицею на особу та відеозаписом.

Твердження захисника Александрова О.О. щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння спростовуються дослідженим судом відеозаписом. Так, о 05:00 год. на відеозаписі поліцейський задає питання ОСОБА_1 «чи не вживали Ви алкоголь сьогодні?», а сам ОСОБА_1 відповідає «Вживав».

Після цього поліцейський перелічує ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, і двічі пропонує пройти огляд або на місці, або у медичному закладі. Проте, ОСОБА_1 неодноразово відповідає, що нікуди не поїде і проходити огляд відмовляється.

Щодо тверджень захисника про недопустимість відеозапису, долученого до протоколу, як доказу у зв`язку із перервами, то суд відхиляє їх, оскільки, по-перше, такі «перерви» є технічними, адже відеозапис зроблений із кількох різних відеокамер (відео реєстратора в автомобілі та нагрудних камер поліцейських), а, по-друге, вони не спотворюють суть обставин зафіксованих на ньому і які мають ключове значення для вирішення справи, а саме: зафіксований факт керування ОСОБА_1 автівкою, факт виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження гляду на стан сп`янння.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлені.

Враховуючи характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а тому суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік..

Оскільки ОСОБА_1 є особою, яка має другу групу інвалідності, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 268, 279, 280, 283 КУпАП, суд

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін

м