Справа № 302/1463/25 Провадження № 3/302/581/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «М і М» водієм автотранспортних засобів,

за частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2025 року серії ЕПР №478926 «10.10.2025 року о 08:30 годині у селищі Міжгір`я по вул. Грушевського (Гагаріна), 10.10.2025 року о 08:30 годині у селищі Міжгір`я по вул. Ігнатишина, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Краз з д.н.з. НОМЕР_1 , у якого з моторного відсіку підтікало масло, що може привести до пошкодження та забруднення асфальтно-бетонного покриття, чим порушив п. 2.3. ґ ПДР Забруднення проїзної частини чи смуги відведення автомобільних доріг. Відповідальність передбачена частиною 1 статті 139 КУпАП».

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рішко П. М. надіслав до суду клопотання, в якому зауважив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції грубо порушені вимоги законодавства, оскільки ними не були дотримані вимоги статті 266 КУпАП. Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, у матеріалах справи відсутні належні докази вчинення його підзахисним інкримінованого йому правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 139 КУпАП.

Врахувавши доводи захисника притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Частиною 1 статті 139 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Підпунктом «ґ» пункту 2.3. ПДР України встановлено обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 139 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього та залізничного руху, а також суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення може виражатися у таких формах:

- пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

- створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Це може бути руйнування, пошкодження або псування будь-якого з об`єктів, перелічених у статті, або створення перешкод для дорожнього руху, шляхом забруднення дорожнього покриття, тобто дії, які ускладнюють або унеможливлюють безпечний рух транспорту та пішоходів, а також бездіяльність (невжиття заходів) щодо усунення вже створених перешкод.

Конструкція правової норми частини 1 статті 139 КУпАП, зокрема використання словосполучення «в тому числі» вказує на те, що забруднення дорожнього покриття розглядається у контексті створення перешкод для дорожнього руху.

З огляду на викладене, відповідальність за частиною 1 статті 139 КУпАП настає у разі доведенні факту порушення правил благоустрою, що призвело до пошкодження доріг, тротуарів, їх елементів, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, незабезпечення безпеки дорожнього руху внаслідок такого забруднення.

Доказами такого порушення можуть бути акти огляду, фото- та відеофіксація, пояснення свідків, які підтверджують створення перешкод для дорожнього руху забрудненням дорожнього покриття.

Поряд із цим, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, вчинення ним дій щодо:

- забруднення дорожнього покриття;

- створення таким забрудненням перешкод для дорожнього руху;

- порушення чи незабезпечення безпеки дорожнього руху таким забрудненням.

Висновок посадової особи Національної поліції, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, про «підтікання масла з моторного відсіку» автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 жодними належними, допустимими і достовірними доказами не підтверджений.

Натомість, у цьому контексті слід зазначити наступне.

З наданих захисником притягуваного документів установлено таке.

Транспортний засіб КАМАЗ 55102, VIN, номер кузова (рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 перебуває у користуванні на умовах найму товариства з обмеженою відповідальністю «МІМ», , місцезнаходження: 90564, селище Тересва, вул. Винниченка, 10А, Тячівського району Закарпатської області, яке здійснює господарську діяльність, серед іншого, у сфері оптової торгівлі деревиною, лісозаготівель, лісопильного та стругального виробництва, виробництва інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів.

ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «МІМ», а саме з 19.02.2024 року працює на постійній основі водієм автотранспортних засобів і за ним закріплено автомобіль КАМАЗ 55102 державний номер НОМЕР_2 .

Транспортний засіб НОМЕР_4 використовується товариством у процесі господарської діяльності.

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01633-00139-25 від 01.05.2025 року, встановлено, що транспортний засіб КАМАЗ 55102, VIN, номер кузова (рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , після технічного контролю визнано технічно справним.

Датою чергового проходження технічного контролю визначено не пізніше 01.05.2026 року.

З наведеного вбачається, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 10.10.2025 року автомобіль КАМАЗ 55102, VIN, номер кузова (рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 після проведення у встановленому порядку технічного контролю був технічно справним, що, серед іншого, виключає можливість витікання мастила з моторного відсіку транспортного засобу.

Крім цього, виклад суті адміністративного правопорушення у протоколі ЕПР 1 №478926 від 10.10.2025 року про те, що під час руху з ТЗ підтікало масло з моторного відсіку, що могло призвести до пошкодження та забруднення асфальтно-бетонного покриття, не свідчить про виявлений факт вчинення правопорушення, а лише вказує на ймовірність пошкодження або забруднення.

До того ж, в різних місцях протоколу про адміністративне правопорушення по різному зазначений транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а саме КАМАЗ 55102, НОМЕР_2 (пункт 6 протоколу) та КРАЗ д.н.з. НОМЕР_1 (пункт 7 протоколу), та місце вчинення правопорушення: вулиця Грушевського та вул. Ігнатишина (пункт 7 протоколу).

Виходячи з цього, протокол ЕПР 1 №478926 від 10.10.2025 року не може бути доказом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 139 КУпАП.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , без наявності інших доказів, не може бути достатнім доказом його вини, хоча норми КУпАП і визнають протокол у якості доказу у справах про адміністративні правопорушення, однак таке є порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України, окрім іншого, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ті самі приписи повною мірою стосуються встановленої статтею 129 Конституції України засади забезпечення доведеності вини і у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, встановлюючи відповідно до статті 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 139 КУпАП та які б підпадали під ознаки вказаного правопорушення.

На підставі статті 62 Конституції України та керуючись статями 7, 251, 247, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 139 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Міжгірського районного суду

Закарпатської області Пухальський С. В.