КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 377/909/25 Головуючий в суді І інстанції Бабич Н.С.
Провадження № 33/824/5182/2025 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 418575 від 10 серпня 2025 року - 10 серпня 2025 року о 15 год. 40 хв. у м. Славутич, Єреванський квартал, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАС 212140» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер «Alcotest» 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі, що входить до переліку МОЗ України відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що у суді першої інстанції було порушено його право на участь у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції не врахував можливість застосування менш суворого покарання, зокрема лише штрафу без позбавлення права керування.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

24 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, посилаючись на віддалене місце його проживання та нестабільне транспортне сполучення у зв`язку із повітряними тривогами.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 418575 від 10 серпня 2025 року - 10 серпня 2025 року о 15 год. 40 хв. у м. Славутич, Єреванський квартал, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАС 212140» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер «Alcotest» 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі, що входить до переліку МОЗ України відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Зазначено, що огляд не проводився, оскільки водій від огляду відмовився (графа «результати огляду») (а.с. 2);

- у рапорті старшого сержанта поліції Юрія Ситенка від 10.08.2025 року, відповідно до якого під час патрулювання території м. Славутич 10.08.2025 року о 15:40 год. біля будинку № 4 Єреванського кварталу було помічено та на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинено автомобіль «ВАЗ 212140» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки була інформація про причетність водія до адміністративного правопорушення, а саме - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В ході перевірки документів водія та спілкування з ним, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, на що водій погодився, однак під час проведення огляду поводив себе агресивно та відмовився від проходження огляду. Було запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 висловив відмову, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейських. В подальшому водієві було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відносно останнього складено матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України (а.с. 3);

- у належно завіреній копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 06.03.2026 року та підтверджує, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ (а.с. 4);

- у належно завіреній копії відповіді КНП «Славутицька міська лікарня» на запит начальника ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, відповідно до змісту якого вбачається, що КНП «Славутицька міська лікарня» включена до Переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначено, що для проведення медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння використовується газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та повірений Державним підприємством «Чернігівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у відповідності до вимог чинного законодавства. Разом з тим, проведення лабораторних досліджень з метою виявленнянаркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Славутицька міська лікарня» можливості немає із-за відсутності акредитованої лабораторії (а.с. 6);

- у даних Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал національної поліції України» підсистеми «ГСЦ Посвідчення водія», у яких наявна інформації, що громадянину ОСОБА_1 було видано посвідчення водія категорії В ВАЕ451522 28.12.2011 року (а.с. 7);

- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції № 855506, № 855542, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «ВАЗ 212140» д.н.з. НОМЕР_2 . Поліцейські повідомили про причину зупинки, а саме - наявність інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення - можливе перебування у стані алкогольного сп`яніння (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:02:54). Патрульні поліції у ході спілкування з водієм, який пояснив, що їхав додому, виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейськими було висловлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій спочатку висловив згоду, однак при задуванні трубки алкотестера почав себе агресивно поводити та нецензурно висловлюватись у бік патрульних поліції, а згодом висловив відмову від проходження огляду на місці зупинку (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:05:34). Патрульні поліції висловили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що водій також категорично висловив відмову (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:05:45). На відеозаписі відображено процедуру складання матеріалів адміністративного правопорушення та відмову водія від підпису протоколу про адміністративне правопорушення (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:31:11). Крім того, водієві було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:08:25) (а.с. 10).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 відмовився від підпису на нагрудну камеру патрульних поліції (фрагмент відеозапису «export-gqd0l» з 0:31:11).

Виявлені працівниками поліції 10.08.2025 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 10 серпня 2025 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Так, з відеофайлу вбачається, що патрульний поліції пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, на що водій спочатку висловлює згоду, однак у ході проведення такого огляду відмовився. Патрульний поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично висловив відмову без будь-якого тиску та примусу.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у суді першої інстанції було порушено його право на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 мав можливість скористатись таким правом у суді апеляційної інстанції, однак таким правом не скористався, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, посилаючись на територіальну віддаленість та проблеми із транспортним сполученням.

Крім того, за змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП України, не є обов`язковою.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував можливість застосування менш суворого покарання, зокрема лише штрафу без позбавлення права керування, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачається відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто санкція вказаної норми є абсолютно визначеною та вичерпно визначає вид і кількісну міру адміністративного стягнення, не передбачаючи при цьому альтернативи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, з огляду на те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначено в межах санкції статті, за якою останнього визнано винним, а також зважаючи, що положення ч. 2 ст. 33 КУпАП не застосовуються до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «05» листопада 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко