ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2211/25Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 33/817/568/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Каліннікова М.О.,

розглянувши, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Каліннікова М.О. на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень в дохід держави.

Як визнав суд, 19 вересня 2025 року о 07 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кричала на неї, ображала її різними неприємними для неї словами, такі як: дура, жирна, некрасива, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі адвокат Калінніков М.О., що діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова прийнята без всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Апелянт зазначає, що суддя місцевого суду не повідомивши особу, відносно якої складено протокол, про розгляд справи, і, вирішивши справу без її участі та участі її захисника порушив принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що аналіз матеріалів справи свідчить про те, що ОСОБА_1 не мала наміру принизити чи ображати доньку, а конфлікт виник у процесі реалізації нею виховних функцій як матері, без ознак насильницьких дій чи приниження честі й гідності дитинию.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 сама виховує дітей, оскільки батько дітей в 2022 році загинув, захищаючи державу. Зазначає, що 18.09.2025 року до неї зателефонував класний керівник її доньки та повідомив про погану поведінку, тому в знак покарання дочка мала відати матері свій мобільний телефон і до школи піти з іншим, внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт, так як донька ОСОБА_3 відмовлялась віддати матері свій мобільний телефон.

Також вказує, що розгляд справи відбувся без участі учасників справи, які не давали пояснень з приводу події, яка мала місце 22.09.2025 року, а рішення прийнято суддею лише на підставі аналізу письмових документів наявних в матеріалах справи, що призвело до перекручування фактів та постановлення незаконного рішення по справі.

Просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративний відповідальності, адвоката Каліннікова М.О., який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст.245 КУпАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Як слідує з постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2025 року, суд визнав доведеним, що 19 вересня 2025 року о 07 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кричала на неї, ображала її різними неприємними для неї словами, такі як: дура, жирна, некрасива, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному здоров`ю.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП насильством в сім`ї - є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Із ч. 2 ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції встановив, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо наявності ознак правопорушення в діях ОСОБА_1 , суд першої інстанції, обмежився викладенням у судовому рішенні змісту долучених до справи письмових документів, проте не допитав потерпілої по справі, свідків, а також особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , чим допустив однобічність та неповноту судового розгляду, що, на переконання апеляційний суду, перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості, які б засвідчували вік потерпілої ОСОБА_2 , а також докази родинних стосунків потерпілої та особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (паспорт, свідоцтво про народження, довідка з місця проживання), що є обов`язковим з огляду на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних ситуацій. Так людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права і свободи. Тоді як конфлікт - це ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формулюють собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликають обґрунтовані побоювання за свою безпеку чи безпеку інших людей, а також завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відтак, лише факт конфлікту між людьми не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на письмові пояснення особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та потерпілої, з яких вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник у зв`язку з тим, що матері ( ОСОБА_1 ) зателефонував класний керівник ОСОБА_2 та просив звернути увагу на поведінку дочки, у зв`язку з чим ОСОБА_2 повинна була відати свій мобільний телефон і піти в школу з іншим телефоном, що остання не хотіла робити.

Тому, лише факт конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_2 , за описаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, та за відсутності належної перевірки доказів у справі зі сторони суду першої інстанції шляхом безпосереднього допиту учасників та свідків даної події, не може свідчити про домашнє насильство психологічного характеру у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні і судом не наведено належних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Каліннікова М.О. задовольнити

Постанову Чортківського районного суду від 15 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173?2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя