Справа № 462/7845/25
ПОСТАНОВА

04 листопада 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участю захисника Кінаша З.Ф., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, яка проживає у АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17.09.2025 року близько 19 години 30 хвилин за адресою проживання: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме висловлювала словесні образи, чим спричинила емоційну невпевненість та викликала побоювання за власну безпеку, штовхнула внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечила свою винуватість у вчиненні домашнього насильства щодо своєї доньки, натомість вважає, що у даному випадку вона є потерпілою, оскільки донька її копнула у груди. Додатково пояснила, що коли повернулася додому, хотіла сходити у туалет, але її дочка не пустила і після цього пішла на кухню взяла їжу, як в цей час прийшла з ванної на кухню дочка, яка кричала і сказала, щоб вона не їла на кухні, а йшла у свою кімнату. При цьому, тілесні ушкодження не наносила, лише дочку відштовхнула від себе.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні у своїх поясненнях зазначила, що її мати потребує лікування і примусової госпіталізації, оскільки у неї чергове осіннє загострення. Протягом останніх п`яти років вчиняє домашнє насильство у психологічній та фізичній формі, що мало наслідком неодноразового звернення до поліції. 17.09.2025 року близько 20.00 години вона перебувала вдома і займалися пранням білизни, пішла на кухню, щоб взяти гарячу воду, а мати в цей час їла на кухні і вона попросила їй не заважати, однак мати напала на неї з виделкою, яку тримала в руках і вдарила у праве передпліччя, при цьому штовхнула її. Зазначила, що саме мати створила конфліктну ситуацію чим спричинила умисну дію психологічного та фізичного характеру.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 988281, реєстраційною карткою на особу, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.09.2025 р. зареєстрований за №25264, поясненнями учасників справи наданими у суді, письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 18.09.2025 року і від 03.10.2025 року відповідно, письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 02.10.2025 року, консультаційним висновком спеціаліста лікаря-травматолога ОСОБА_7 КНП «5-А міська клінічна поліклініка м. Львова» від 18.09.2025 року у пацієнта ОСОБА_2 , 1979 р.н. встановлено діагноз: забійні садна, підшкірні гематоми правої ключичної ділянки і правої молочної залози, анамнез: зі слів пацієнта травму отримала внаслідок побиття мамою 17.09. о 19.30 вдома.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, узгодженими та достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Кінаша З.Ф., оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та спростовуються дослідженими судом доказами у справі, які є узгодженими між собою та достовірність таких у суду не викликає сумнівів.

Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Із врахуванням особи правопорушниці, зокрема її вік, яка являється особою пенсійного віку, з інвалідністю 3 групи загального захворювання, обставини вчиненого правопорушення, відсутні обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд переконаний, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції статті за вчинене правопорушення та відсутність, на даний час, необхідності направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 /триста сорок/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.