КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/4817/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі суді Слюсар Т.А. при секретарі Шаламай Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року під головуванням судді Заруби П.І., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що 15 травня 2025 року о 22 год 20 хв в м. Києві, вул. Здолбунівська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на місці зупинки та у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 15 травня 2025 року о 22 год 20 хв в м. Києві, вул. Здолбунівська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 не виконала законну вимогу про зупинку транспортного засобу, поданою за допомогою жезлу, чим порушила п.п. 2.4 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутність складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що працівниками поліції не зазначено, який пункт ПДР ОСОБА_1 порушила та взагалі, що стало підставою для її зупинки або на підставі якого підпункту пункту 10 Порядку перевірки документів чи положення статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено даний автомобіль.

Посилається на те, що на відеозаписах лише зафіксована лише процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що наявна в матеріалах справи постанова серії ЕНА № 4740170 від 15 травня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» була винесена за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення після здійснення останньою зупинки транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_1 виконуючи вимогу поліцейських зупинитися, зупинилася на місці дії дорожнього знаку 3.21. «В`їзд заборонено», а тому зазначена постанова серія ЕНА № 4740170 від 15 травня 2025 року не може жодним чином розглядатися як підстава для зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на підставі визначеній діючим законодавством, адже матеріали справи не місять жодного документу, який би свідчив про те, що працівниками поліції належними чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами факту порушення правил дорожнього руху чи встановлення інших обставин, які б стали підставою для зупинки її автомобіля.

Зазначає, що з відеозаписів працівників поліції вбачається, що вона не керувала транспортним засобом, а спілкувалась з працівниками поліції з приводу огляду на стан сп`яніння.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить жодної ознаки сп`яніння, що суперечить вимогам пункту 8 Порядку та позбавляє можливості встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, матеріали відеозаписів свідчать про те, що 15 травня 2025 року о 22 год 22 хв працівниками поліції жодного направлення до закладу охорони здоров`я КНП «КМНКЛ Соціотерапія» не складалося.

Вказує, що працівники поліції пропонували пройти огляд у лікаря нарколога, а не в закладі охорони здоров`я.

Зазначено, що працівники поліції вирішили провести огляд на стан алкогольного сп`яніння виявивши ознаку алкогольного сп`яніння, як «запах алкоголю в салоні автомобіля», але такої ознаки не визначено пунктом 3 Інструкції як ознаку алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Івченка Д.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляцій суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 , яка реалізувала своє право керувати автомобілем, тим самим погодилася нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі справи, 15 травня 2025 року о 22 год 20 хв в м. Києві, вул. Здолбунівська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки та у лікаря нарколога ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 15 травня 2025 року о 22 год 20 хв в м. Києві, вул. Здолбунівська, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_1 не виконала законну вимогу про зупинку транспортного засобу, поданою за допомогою жезлу, чим порушила п.п. 2.4 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 пунктом 2 п. І передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з пункту 3 р. І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 р. І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. Р. І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП.

До того ж дії поліцейського в установленому законом порядку не оскаржено.

За таких обставин, при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Дарницьким районним судом м. Києва належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.

Згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців. Невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи скаржниці з приводу того, що матеріалами справи не доведено законної підстави зупинки, спростовані переглянутим відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечувала факту порушення п. 3.21 ПДР України, отримала відповідну постанову та розписалась за неї. Також в матеріалах справи наявна постанова серії ЕНА № 4740170, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень штрафу.

Твердження з приводу того, що працівниками поліції не були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, оскільки ознаки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було зафіксовано на відеозаписі та в направленні на огляд водія на стан сп`яніння.

Доводи скаржниці про те, що з наданого працівника поліції відеозапису не вбачається, що автомобіль рухався, спростовується самим відеозаписом, оскільки скаржниця не заперечувала, що вона керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння до зупинки працівниками поліції.

До того ж, будь-яких зауважень щодо оформлення протоколу, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.

Посилання скаржниці, що працівник поліції не запропонував їй пройти огляд у закладі охорони здоров`я, є хибним. Оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, що інспектор патрульної поліції декілька разів запропонував останній пройти огляд у лікаря нарколога, і мав на увазі саме медичний заклад, назвавши його адресу та район. З переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 чітко розуміла куди їй потрібно їхати.

Судом встановлено, працівник поліції зупинивши ОСОБА_1 за невиконання вимоги про зупинку, встановивши наявність у останньої ознак алкогольного сп`яніння, запропонував, висунув неодноразово вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у лікаря нарколога, що чітко зафіксовано на відеозаписі на що остання неодноразово відмовилась.

Крім того, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 була відсторонена від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.

Відеозапис долучений до матеріалів справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення й суд його оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушень п. 2.5, 2.4 ПДР та наявності в її діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП доведена матеріалами справи, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року- без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар