Провадження № 3/686/8399/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.25

05 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він близько 17 год. 30 хв. 30 липня 2025 року, перебуваючи в громадському місці по шосе Старокостянтинівське, 26, у м.Хмельницькому, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, просив закрити провадження в справі з підстав, наведених у письмовому клопотанні, та пояснив, що у вказані в протоколі день, час та місці він інкримінованого йому діяння не вчиняв, до ОСОБА_2 нецензурно не висловлювався, не порушував і не мав наміру порушувати громадського порядку та спокою громадян. Повідомив ОСОБА_1 й про те, що близько 17 год. 30 хв. 30.07.2025 р. він, рухаючись по шосе Старокостянтинівському, біля перехрестя з вул.Шевченка, у м.Хмельницькому та розмовляючи в цей час по телефону з товаришем, зустрівся поглядом із ОСОБА_2 , який почав з`ясовувати чому ОСОБА_1 назвав його «головою», на що останній повідомив, що говорив не до нього, і продовжив телефонну розмову, в ході якої дізнався, що йому ще 20 хвилин потрібно очікувати товариша, тому за цей час ОСОБА_1 вирішив сходити купити води та сигарет до магазину «Таврія В», що шосе Старокостянтинівське, 26, у м.Хмельницькому, де випадково, здійснюючи рух праворуч і дивлячись у цей час ліворуч, зачепив своїм плечем плече ОСОБА_2 , якого він не помітив. ОСОБА_1 хотів попросити вибачення, намагався пояснити, що випадково задів ОСОБА_2 , який одразу почав поводитись агресивно, сказав, що йому вибачення не потрібні, звинуватив ОСОБА_1 , що той працює на ТЦК та викликав працівників поліції, які в подальшому склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи допитаним у суді 28.10.2025 р., до оголошення перерви у справі, підтвердив той факт, що у вищезазначені день та час він, перебуваючи біля перехрестя вул.Шевченка з шосе Старокостянтинівське у м.Хмельницькому, зустрів ОСОБА_1 , який рухався йому назустріч, сам з собою розмовляв, агресивно подивився на ОСОБА_2 і, порівнявшись з останнім, обізвав його чи то «мордою», чи то «головою», та продовжив «бубніти щось собі під носа», чи розмовляв ОСОБА_1 в цей час по телефону, не було відомо ОСОБА_2 , який вказану подію проігнорував і пішов далі до магазину «Таврія В». У магазині ОСОБА_2 знову зустрів ОСОБА_1 , який вдарив його плечем, удар був сильним, у ОСОБА_2 , який в медичний заклад не звертався та факт заподіяння тілесних ушкоджень ніде не фіксував, плече боліло два тижні, однак він від удару не впав, бо був не розбалансованим, готовим до такої провокації та запитав, чому ОСОБА_1 так себе поводить, а той почав щось говорити про необхідність захисту країни, ОСОБА_2 зрозумів, що ОСОБА_1 обурюється тим, що останній служив, а ОСОБА_2 не служить, при цьому, в ході цієї конфліктої ситуації, ОСОБА_1 нецензурною лайкою не висловлювався. Також, ОСОБА_2 зрозумів, що ОСОБА_1 є військовим, проходить реабілітацію за рахунок сплачених ОСОБА_2 податків, вільно пересувається по вулиці, хоч мав би бути ізольованим у психіатричний заклад. Після того, як ОСОБА_2 зрозумів, що ОСОБА_1 його провокує та переслідує у зв`язку з тим, що останній, навіть будучи військовослужбовцем, міг бути завербований спецслужбами рф та на них працювати, або ж міг співпрацювати з ТЦК, або ж просто хотів вимагати у ОСОБА_2 кошти, або ж ОСОБА_1 мав нервовий розлад після воєнних дій, і саме тому було прийнято рішення про виклик працівників поліції ОСОБА_2 , який вважає, що мав місце кричущий випадок переслідування та нанесення тілесних ушкоджень офіційно працевлаштованому громадянину, платнику податків, тому бажає, щоб дана справа не була закінчена, а ОСОБА_1 поніс кримінальну відповідальність.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

У ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з-поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідальність за ст.173 КУпАП настає за вчинення дрібного хуліганства, яким є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто, об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у самостійних альтернативних діяннях: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому, норма ст.173 КУпАП визначає, що кожна кваліфікуюча ознака повинна бути поєднана з порушенням громадського порядку і спокою громадян, а також вчинена з хуліганських мотивів. У кожному конкретному випадку це потребує з`ясування і конкретизації. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека. Отже, навіть факт висловлювання особою нецензурною лайкою без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад вказаного адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, працівником поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №422369 від 18.10.2025 р.; рапорт працівника поліції від 20.10.2025 р., в якому йдеться про факт складання вказаного протоколу та недостовірні відомості про те, що цей протокол вже було направлено до суду, при тому, що супровідний лист (із доданими до нього матеріалами справи та протоколом) датований 21.10.2025 р.; письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.10.2025 р., які є аналогічними тим, що були наданні останнім у судовому засіданні; копія рапорту, складеного за результатами опрацювання повідомлення, здійсненого ОСОБА_2 о 18 год. 46 хв. 30.07.2025 р. на спецілінію служби «102», з приводу чіпляння невідомого чоловіка (яким виявився ОСОБА_1 ) до перехожих у м.Хмельницькому, по вул.Старокостянтинівське шосе, 26; копія заяви ОСОБА_2 від 30.07.2025 р., в якій останній просив вжити заходів до притягнення до кримінальної відповідальності невідомого громадянина, який на перехресті шосе Старокостянтинівське з вул.Шевченка у м.Хмельницькому поводився агресивно, подивився на ОСОБА_2 та викрикнув слово «голова», догнав останнього у магазині «Таврія В» та спеціально задів його плечем, почав пов`язувати себе із ЗСУ, з`ясовувати, чому ОСОБА_2 не захищає «неньку», тому останній зрозумівши, що невідомий його провокує та розмова з ним безглузда, й викликав працівників поліції, яких також просив перевірити професійну придатність вказаної невідомої особи у випадку, якщо ця особа є службовцем ЗСУ; копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.07.2025 р., в яких останній підтвердив, що у вищезазначеному магазині дійсно відбулось зіткнення плечима з громадянином, який викликав працівників поліції; копію скріншота з паспортними даними ОСОБА_1 .

У судовому засіданні було встановлено, що близько 17 год. 30 хв. 30 липня 2025 року по шосе Старокостянтинівському, біля перехрестя з вул.Шевченка, у м.Хмельницькому, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мала місце конфліктна ситуація, що виникла внаслідок непорозуміння через допущенні останнім у телефонній розмові висловлювання, про які зазначено вище, в подальшому, у вказаний день, близько 17 год. 40 хв., під час перебування вказаних осіб у магазині «Таврія В», що по АДРЕСА_2 , після того, як ОСОБА_1 штовхнув своїм плечем плече ОСОБА_2 , відбулась словесна суперечка, під час якої та в ході інших вищеописаних подій, які відбулись за участю зазначених осіб, ОСОБА_1 не вчиняв того діяння, вчинення якого йому інкримінується. До того ж, фактично голослівні, повідомленні у судовому засіданні ОСОБА_2 , твердження про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , про співпрацюю останнього зі спецслужбами країни-агресора та про його наміри вимагати у ОСОБА_2 кошти, нічим не підтвердженні, не вказував ОСОБА_2 про вказані факти, а також про нанесення йому саме удару плечем, і у своїй письмовій заяві від 30.07.2025 р., зміст якої викладений вище, а сказане ОСОБА_1 у телефонній розмові слово - «голова», яке не є лихослівним, не свідчить про вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій, зокрема нецензурної лайки в громадському місці (що останньому ставиться у вину), з метою порушення громадського порядку, спокою громадян та/або прояву зневаги до суспільства (як обов`язкової ознаки дрібного хуліганства, виходячи із диспозиції ст.173 КУпАП), а також не надає суду підстав вважати, що в діяннях ОСОБА_2 наявні ознаки будь-якого кримінального правопорушення.

При цьому, будь-які належні докази, які б спростовували встановленні у судовому засіданні обставини, та, відповідно, підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 , за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, дрібного хуліганства, в тому числі висловлювань на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, матеріали справи не містять, не встановлено таких і судом.

Більше того, вищеозначені пояснення ОСОБА_1 жодними об`єктивними доказами не спростовані, а навпаки підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який у судовому засіданні вказав про те, що не пригадує, щоб ОСОБА_1 висловлювався саме нецензурною лайкою на його адресу.

Окрім того, вищеозначені пояснення ОСОБА_1 та показання потерпілого ОСОБА_2 узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема вищеозначеними письмовими поясненнями, рапортами та заявою, у яких не йдеться про висловлювання ОСОБА_1 , на адресу ОСОБА_2 чи будь-якої іншої особи, нецензурною лайкою. При цьому відеозаписи з фіксацією обставин події, яка відбулась за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останніми, через відсутність вказаних відеозаписів, суду надані не були. Отже, встановленні у судовому засіданні обставини, які узгоджуються з вищеозначеними доказами, суперечать тим відомостям, які зазначені у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

З урахуванням наведеного, оскільки в ході судового розгляду не встановлено жодних належних та достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 , за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадському місці, що порушила громадський порядок і спокій громадян, що фактично ОСОБА_1 ставиться у вину, відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення таких дій, які спростовуються дослідженими судом доказами, є недостовірними.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини не здобуто та суду не надано, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя