Справа № 606/1805/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483430 від 14.10.2025 ОСОБА_1 14.10.2025 о 18 год 40 хв. у с-щі Дружба, на а/д М19344 км 700 м, керуючи автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, будучи причетним до вищевказаного ДТП, залишив місце події. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ст.122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою провину у вчиненні правопорушення за ст.122-4 КУпАП не визнає, пояснив, що не мав умислу втікати з місця ДТП, саме він зателефонував у поліцію та пояснив, що він є потерпілим у ДТП. Змушений був залишити місце події, оскільки переслідував винуватця ДТП, який почав тікати.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведеної норми закону встановлено, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, складають дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. Водночас такі дії мають вчинятися свідомо з метою покинення місця ДТП.

Відповідно до вимог п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено у судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 знаючи про зіткнення із транспортним засобом, мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

Так, відсутність в діях ОСОБА_1 наміру залишити місце ДТП чи здійснити дії на приховання факту ДТП підтверджуються: наданими у судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його письмовими поясненнями від 14.10.2025, відповідно до яких він зазначив, що відчув удар у задню частину свого автомобіля, зупинився та побачив, що водій автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення передньою частиною із заньою частиною свого автомобіля. Після чого ОСОБА_1 зателефонував у поліцію. Оскільки водій ВАЗ покинув місце ДТП, ОСОБА_1 вирішив поїхати за ним; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14.10.2025, згідно з якими він, будучи пасажиром транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , пояснив, що у них в`їхав автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_1 зателефонував на лінію 102, після чого водій ВАЗ почав тікати з місця події. ОСОБА_1 його переслідував; рапортом чергового відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 14.10.2025 згідно якого про факт вчинення ДТП на лінію 102 повідомив ОСОБА_1 , за наслідками відпрацювання повідомлення встановлено, що ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 ..

Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та не свідчать, що ОСОБА_1 свідомо залишив місце ДТП з метою приховати факт його здійснення.

Таким чином, у даному випадку не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП суддя вважає безпідставним.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33,40-1, 122-4, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення такої постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В.Мельник