Справа№ 953/5137/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Демченко С.В., за участю захисника адвоката Бреславець М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В

15 травня 2025 року о 21 годині 50 хвилини ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Харкові по вул. Академіка Вальтера, буд. 17А, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 із застосуванням відеозйомки на нагрудну відеокамеру. Результат огляду склав 0,56 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а саме:

-п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні захисник адвокат Бреславець М.Г. заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що у матеріалах справи міститься низка істотних процесуальних порушень, які свідчать про відсутність належних та допустимих доказів складу адміністративного правопорушення. Зазначила про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду. Так, на запитання інспектора «Чи згоден з результатом?», ОСОБА_1 не відповів, після чого інспектор самостійно констатував: «Ви дули?» ОСОБА_2 надав стверджувальну відповідь, але ця відповідь була на друге запитання, чи продув він драгер, тому її не можна розцінювати як згода ОСОБА_1 з результатом драгеру. При цьому працівник поліції не запропонував пройти альтернативний огляд у лікаря, що є обов`язковою вимогою у разі незгоди або сумнівів щодо результату Драгера. Відповідно до положень Інструкції № 1452/5/735 від 02 листопада 2015 року поліцейський зобов`язаний запропонувати пройти огляд у медичному закладі, однак зазначених вимог поліцейський не виконав та не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що є суттєвим порушенням порядку проведення огляду та підставою для визнання доказів не допустимими. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що фіксування події, яка мала місце 15 травня 2025 року, здійснювалося за допомогою мобільного телефону та бодікамери. При цьому, відеозапис з мобільного телефону не ідентифікується, зокрема відсутня інформація про час, дату, пристрій, з якого він здійснювався або особу, що його фіксувала. Вказаний відеозапис не відповідає критеріям належного та допустимого доказу, оскільки у справі відсутні відомості, які б дозволяли перевірити обставини, за яких було зроблено такий відеозапис, та встановити, чи є він автентичним, без монтажу та редагування. Долучені до матеріалів справи відеозаписи не фіксують повного та безперервного моменту зупинки транспортного засобу, виявлення ознак сп`яніння та погодження особи на огляд. Фіксація подій є фрагментарною, неповною та такою, що унеможливлює перевірку дотримання поліцейським вимог законодавства при виявленні ознак сп`яніння, проведенні огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністарвтине правопорушення склала неуповноважена особа, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння проводив поліцейський на ім`я Денис Олегович, тоді як протокол про адміністративне правопорушення склав поліцейський Рагуткін В. У матеріалах справи відсутній відповідний акт про відсторонення від керування ОСОБА_1 , що ставить під сумнів правомірність подальших дій, зокрема проведення огляду. ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу одразу повідомив співробітникам поліції про те, що напередодні приймав лікарські засоби, які могли містити спиртовмісні компоненти та які могли вплинути на результати огляду. За таких обставин у співробітників поліції виник обов`язок запропонувати ОСОБА_1 пройти повторний огляд у закладі охорони здоров`я. З матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, що у патрульних поліції були законні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Зокрема на відео не зафіксовано складання постанови за будь-яке правопорушення та у матеріалах справи така постанова відсутня.

Опитаний за клопотанням захисника у судовому засіданні інспектор взводу 1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Каплій Д.О. зазначив, що порядок застосування органами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року. Зокрема встановлено, що працівники поліції під час виконання своїх посадових обов`язків використовують такі технічні прилади: відеореєстратор та портативний відеореєстротор. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях, при цьому відеореєстратор встановлюється безпосередньо в салоні службового автомобіля. У даній ситуації фіксування руху транспортного засобу здійснилося саме за допомогою відеореєстратора, а не за допомогою бодікамери, яка відповідно до Інструкції розташовується на форменому одязі у спеціальному місці, з якого у положенні сидячи в автомобілі, неможливо здійснювати фіксування того, що відбувається поза межами салону авто.

Опитаний за клопотанням захисника у судовому засіданні інспектор 1 взводу 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Рагуткін В.Ю. пояснив, що 15 травня 2025 року він здійснював патрулювання по вул. Академіка Вальтера. Під час патрулювання його екіпаж, до складу якого входив інспектор взводу 1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Каплій Д.О., зупинив транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , оскільки на вказаному автомобілі несправно працював правий задній стоп-сигнал. Фіксування руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , здійснювалося на відеорестратор, який закріплений у службовому автомобілі. Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Зазначив, що на місці зупинки транспортно засобу він запитав у ОСОБА_1 , чи бажає він пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі чи на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager. Після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager. На запитання: «Чи погоджуєтесь ви з результатами огляду», ОСОБА_3 надав відповідь «Так!». Пояснив, що портативний відеореєстратор, який закріплюється на форменому одязі патрульного поліцейського, співробітник поліції зобов`язаний його вмикати перед початком зміни, при цьому, з метою економії зарядку пристрою, записи на бодікамеру ведеться безпосередньо під час спілкування з особою, яку було зупинено. Також повідомив про те, що нормами чинного законодавства передбачена можливість фіксування руху транспортних засобів за допомогою відеореєстратора, який встановлюється безпосередньо в салоні службового автомобіля.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення захисника, працівників поліції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331671 від 15 травня 2025 року та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто поліцейським встановлено порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.

У судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331671 від 15 травня 2025 року, який складений щодо ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.9а ПДР України;

- показаннями Drager Alcotest 6820, що містяться на спеціальному бланку, згідно з якими 15 травня 2025 року о 21 годині 49 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння 0,56 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат 0,56 проміле алкоголю;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 травня 2025 року;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП від 15 травня 2025 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Так на відеозаписах з відеореєстратора та бодікамери поліцейського зафіксовані події, що мали місце 15 травня 2025 року, у тому числі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Сітроен С4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , процес огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи сторони захисту стосовно недопустимості, на якому зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 передбачено, що органи поліції у своїй діяльності використовують технічні прилади і технічні засоби, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки.

У п. 3 Інструкції зазначено, що відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу ІІ Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

У п. 4 Розділу ІІ Інструкції визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

За змістом п. 5 Розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У п. 6 Розділу ІІ Інструкції визначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно з п. 1, 2 Розділу ІІІ Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З аналізу викладених вище положень вбачається, що працівники поліції можуть використовувати під час виконання своїх обов`язків як портативний відеореєстратор так і відеореєстратор.

При цьому, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів, а щодо відеореєстратора таких вимог не встановлено, у зв`язку з чим доводи захисника щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення реквізитів відеореєстратора, на якому зафіксований рух транспортного засобу, є необґрунтованими.

Враховуючи, що відеозаписи з відеореєстратора, на яких зафіксований рух транспортного засобу та які містяться на оптичному диску, повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, у тому числі з відеозаписами з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, на яких зафіксований розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, тому такі відеозаписи можуть бути прийняті судом до уваги в якості доказу.

Крім того, сторона захисту не заперечувала щодо керування ОСОБА_1 15 травня 2025 року о 21 годині 50 хвилин автомобілем Citroen C4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Харкові по вул. Академіка Вальтера, буд. 17А.

Що стосується посилань захисника щодо порушення співробітниками поліції вимог чинного законодавства в частині того, що останні не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, суд зазначає таке.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Так, у п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто, законодавством чітко передбачено, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністарвтине правопорушення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат 0,56 проміле алкоголю. У графі «з результатами згоден» наявний підпис ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 на запитання патрульного: «Чи згоден з результатом? Ви дули?» надав відповідь «Так!» Щодо посилання захисника на те, що позитивна відповідь була надана саме на друге запитання, суд зауважує, що жодних заперечень з приводу результатів Драгеру від ОСОБА_1 протягом процесу огляду та подальшого процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення не надійшло.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії посадової особи, яка його складала у порядку, передбаченому законом, ОСОБА_1 не оскаржував.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

За таких обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, як і в доданих до матеріалів справи інших доказах, на яких зафіксовано достатньо відомостей, що доказують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту стосовно того, що не доведено належними та допустимими доказами наявності у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються матеріалами, долученими до протоколу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» однією з підстав для зупинки транспортного засобу є не лише сам факт вчинення адміністративного правопорушення, але також і наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Зі наданих поліцейськими у судовому засідання пояснень слідує, що інспектор поліції озвучив ОСОБА_1 підстави зупинки транспортного засобу- некоректно працював правий сигнал стопу.

Зі змісту рапорту інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП від 15 травня 2025 року слідує, що 15 травня 2025 року за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, 17А був зупинений транспортний засіб Сітроен С4, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким, співробітники поліції у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Інші доводи сторони захисту суд до уваги не бере та вважає їх такими, що викладені з метою ухилення водія від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, доходжу висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху

З урахуванням викладеного кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто - керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з довідкою, складеною старшим інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Демченко В., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05 травня 2017 року.

На підставі викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, в порядку ст.40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 287, 288, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331671 від 15 травня 2025 року).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Повний текст складений 06 листопада 2025 року.

Суддя С.В. Демченко