ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/24692/25

Провадження №3/522/8481/25

10 листопада 2025 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони Українинадійшов протокол №60 від 09.11.2025 року та додані до нього матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу, матрос ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, 09.11.2025 близько о 17:00 год, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , мав явні ознаки вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, чим порушив вимоги статутів Збройних Сил України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що проходив медичний огляд, здавав на аналіз сечу у військовій частині в присутності двох офіреців.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, а також враховуючи пояснення особи, як притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення та рапортів, справа не містить належних та допустимих достатніх доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Так, в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністравтиного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт відмови від проходження медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №550 від 09.11.2025 року, відповідно до якого комісія склала акт, який підтверджує, що 09.11.2025 о 17.00 год. матрос ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 перебував з ознаками вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів на території військової частини НОМЕР_1 та відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Комісією підтверджено, що матрос ОСОБА_2 , за характерними ознаками, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, перебував в стані наркотичного сп`яніння. Додаткові засоби, що підтверджують нетверезий стан: відсутні.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на території військової частини було встановлено у не передбачений законом спосіб, а до до протоколу не долучено відповідного виснооку, складеного у становленому законом порядку, який би свідчив про навність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, сьтану наркотичного сп`яніння, а натомість складено акт військовослужбовцями про стан ОСОБА_1 виходячи з їх особистого сприйняття його фізичного стану.

Разом із тим, суд позбавлений можливості визнати вказані докази належними та допустимими з огляду на Наказ Міністерства оборони України від 10.10.2016 р. №515 затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

Так, пунктом 1 розділу І Інструкції визначено, що ця Інструкція визначає основні завдання, механізм організації та несення патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі Служба правопорядку) щодо забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі військова частина), на вулицях і в громадських місцях, а також у військових містечках Збройних Сил України (далі військові містечка), права та обов`язки патрулів і посадових осіб Служби правопорядку під час несення служби, порядок застосування ними заходів адміністративного примусу до військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі військовозобов`язані), а також працівників Збройних Сил України (далі працівники) під час виконання ними службових обов`язків.

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема:

Затриманих військовослужбовців приймає оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), про що складає протокол про адміністративне затримання і здійснює запис до книги обліку затриманих (доставлених) осіб, та за потреби у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), направляє затриманого до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляду на стан сп`яніння підлягають затримані особи, які вчинили адміністративне правопорушення, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 14), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Міністерства оборони України або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям (далі заклади охорони здоров`я), протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Після проведення огляду посадова особа Служби правопорядку доставляє затриманого до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у відповідних графах протоколу, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до зазначеного протоколу.

За потреби залежно від стану сп`яніння, поведінки затриманого тощо за погодженням з начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) поміщає затриманого до КТЗ.

Перед поміщенням до КТЗ у службовому приміщенні проводиться особистий огляд затриманого уповноваженою на те посадовою особою, що є однієї статі із затриманим, в присутності двох понятих тієї самої статі. Про особистий огляд складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення чи у протоколі про адміністративне затримання.

Аналізуючи вимоги вказаної Інструкції, суд доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця необхідно проводити в медичному закладі, правом здійснення такого огляду наділені лікарі, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. При цьому, зазначена Інструкція чітко визначає права патруля, серед яких проведення огляду військовослужбовця на стан сп`яніння відсутнє.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 проведено комісією у складі: голова комісії: старшина 2 статті ОСОБА_3 начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , члени комісії: старший матрос ОСОБА_4 відповідальний виконавець штабу військової частини НОМЕР_1 , молодший лейтенант ОСОБА_5 офіцер групи психологічного супроводу та відновлення військової частини НОМЕР_1 . Зазначене підтверджується актом від 09.11.2025 року №550.

Аналізуючи вказані норми права та конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено без дотримання вимог Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, якою встановлено, у зв`язку з чим, результати вказаного огляду не можуть бути взято до уваги в якості доказу.

Крім того, згідно абзацу третього пункту 11 розділу VІІІ глави 2 вищезазначеної Інструкції - «Якщо в діях військовослужбовця (військовозобов`язаного) чи працівника є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44, частинами другою і третьою статті 123, статтями 172-10-172-20, 173, 174, 178, 184-1, 185, 185-7 КУпАП, крім протоколу про адміністративне затримання, складається також і протокол про адміністративне правопорушення.», однак як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , в порушення норм вказаної інструкції, затримано не було.

На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 доведеного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до вимог ст.247 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: К.О. Лагода