Справа № 442/6675/25
Провадження №3/442/1908/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріалипро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, проживаючу без реєстрації на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 27.08.2025 о 00:31 год.на вул.В. Великого, 2 в м. Дрогобичі Львівської області передала право керування автомобілем Opel Meriva, державний номерний знак НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9.г ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ЕПР1 №435248.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст. 130 КК України як передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані аклоголього сп`яніння

ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнала. Подала письмове клопотання про припинення провадження у справі, позаяк вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП. Вказує, що ОСОБА_2 з 05.11.2024 був належним користувачем автомобіля Opel Meriva, державний номерний знак НОМЕР_1 , по що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься відповідна інформація, а тому вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП. Не заперечила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї та ОСОБА_2 пояснювала, що їй було відомо, про те, що останній пив пиво. На даний час ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте, постанова законної сили не набрала. Разом з тим, посилаючись на тяжке матеріальне становище та у випадку, якщо суд прийде до переконання, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП, просить розстрочити їй сплату штрафу.

Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9.г ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частиною 1статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про підтвердження передачі ОСОБА_1 права керування транспортним засобом особі, яка знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, та про наявність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №435248 від 27.08.2025, актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , відеозаписом на DVD-Rдиску.

На переконання судді вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовував засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, який досліджено в судовому засіданні, зафіксовано факт керування 27.08.2025 о 00:31 по вул. В.Великого,2 в м. Дрогобичі ОСОБА_2 т.з. Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 та огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія на місці зупинки за допомогою алкотестера, кількісний показник 0,71 проміле.

При цьому, ОСОБА_1 підтвердила факт того, що автомобіль її, ним керував її чоловік ОСОБА_2 , з яким перед поїздкою пили пиво. Також не заперечувала факту передачі керування автомобілем ОСОБА_2 . На відеозаписі зафіксовані дії, які передували до складання протоколу про адмінправопорушення та процедури складання протоколу про адмінправопорушення.

Згідно інформації з відкритих джерел, а саме з ЄДРСР, 05.11.2025 постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, яка станом на 10.11.2025 законної сили не набрала, ОСОБА_2 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд встановив, що 27.08.2025 о 00:31 по вул. Володимира Великого,2 в м. Дрогобичі ОСОБА_2 керував т.з. Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а.ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6820 Прилад-0468 тест №3408 кількісний показник 0,71 проміле.

Натомість, належних та допустимих доказів на спростування порушення п. 2.9 «г» ПДР України та, відповідно, обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 435248 від 27.08.2025, ОСОБА_1 не було надано.

Зазначаю, що саме на особу, яка передає право керування транспортним засобом іншому водію, покладається обов`язок пересвідчитися щонайменше у тому, що вона має право керування транспортним засобом і не перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт необізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі йому транспортного засобу для керування матеріали справи не містять та суду не надано.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , як власник автомобіля, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР України, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Той факт, що ОСОБА_2 був належним користувачем автомобіля Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 , не спростовують вказаних вище висновків, оскільки, як встановлено, ОСОБА_1 перебувала разом з ним в належному їй автомобілі, знала про те, що чоловік перед поїздкою пив пиво і передала йому право керування цим автомобілем в зазначеному у протоколі місці і часу.

Звертаю увагу, що доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників поліції щодо порушення прав ОСОБА_1 , а також щодо складання та оформлення адміністративних матеріалів по справі № 442/6675/25 відносно неї суду не надано та матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_1 не переконалась належним чином в тому, що водій, якому вона надала право керування своїм транспортним засобом є тверезим, відтак в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона 27.08.2025 порушила правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 «г» ПДР України, згідно з якими водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, суспільну небезпеку та характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, доходжу висновку, що з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому до неї слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою вона притягується до відповідальності.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, так як передала керування автомобілем Opel Meriva д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відтак ОСОБА_1 не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а відноситься до категорії «інші особи», що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому правові підстави для застосування заходу адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у даному випадку відсутні.

Разом з тим, зважаючи на клопотання ОСОБА_1 розстрочити сплату штрафу з огляду на те, що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, для неї сума штрафу є значною і не має змоги одразу сплатити всю суму одним платежем, вважаю за можливе розстрочити сплату штрафу на 4 місяці шляхом сплати нею щомісячних платежів по 4250 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити ОСОБА_1 оплату штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави, строком на 4 (чотири) місяці зі сплатою штрафу рівними частинами: по 4250,00 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, щомісяця, із сплатою кожного платежу до 25 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2025 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

У разі невиконання постанови суду, звернути постанову до примусового виконання, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.