Справа № 453/1334/25
№ провадження 3/453/592/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., розглянувши матеріали отримані від відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНПУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 03 год. 26 хв., в м. Сколе по вул. Данила Галицького, 47, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager ALCOTEST 6810, тест №3010, результат 1, 46 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, почервоніння очей тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України .

Крім того, ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а також будучи позбавлений права керування, тобто не маючи права керування таким т/з. До адміністративної відповідальності притягувався двічі протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР.

Постановою судді від 05 листопада 2025 року дані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи 453/134/25, провадження 3/453/592/25.

01 листопада 2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Крючкова І.М. про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з участю адвоката у судовому засіданні у Стрийському міськрайонному судді Львівської області. Справу відкладено на 05 листопада 2025 року о12 год. 20 хв.

04 листопада 2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Крючкова І.М. про відкладення розгляду справи відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з участю адвоката у судовому засіданні у Миколаївському районному судді Львівської області.

Вивчивши подане адвокатом Крючков І.М. клопотання, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у п.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин неявки адвоката Крючкова І.М. у судове засідання, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання обов`язків, взятих перед клієнтом, що виразилися у відсутності інтересу до наявного в суді протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 42 Правил адвокатської етики, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.

Згідно із ч.3 ст. 44 Правил адвокатської етики, адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги вище викладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268КУпАП, зважаючи нате, що вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення адвоката про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого затягування розгляду даної справи, беручи до уваги, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вдруге відкладався за клопотаннями адвоката Крючков І.М., суд визнає причини неявки останнього у судове засідання неповажними і розцінює його дії як зловживання правом.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки для захисту свої прав звернувся до адвоката Крючков І.М., що свідчить про його обізнаність щодо розгляду справи відносно нього, проте у судове засідання жодного разу не з`явився.

А тому, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, адвоката Крючков І.М.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши наявні у справах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року за № 1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частинами 1,2 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Пункт 1 ч.5 ст. 14 Закону № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху

Відповідно до ст. 53 Закону № 3353-XII юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Частиною 1 ст 130 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі в т.ч. і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Питання, пов`язані з проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктами 2,3 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Постанови Пленуму Верховного Суду України 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №412816 від 05 серпня 2025 року; ЕПР1 №412808 від 05 серпня 2025 року; ЕПР1 №412820 від 05 серпня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 серпня 2025 року; Drager ALCOTEST 6810, тест №3010, результат 1,41 проміле; Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2024 року; Постановою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року; відео матеріалами.

Жодних заперечень щодо викладеної суті адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив, від надання пояснень відмовився.

Судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього до суду не скеровував.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпА.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки він вдруге протягом року притягується за ст. 130 КУпАПта ч.5 ст. 126 КУпАП оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Стягнення щодо ОСОБА_1 слід визначити з урахуванням ст. 36 КУпАП, характеру вчинених правопорушень, особи винного, ступеня його вини та у межах санкцій статей, за якими кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір у користь держави.

Керуючись ст. ст. 280, 283 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ч.2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, накласти адміністративні стягнення:

- за ч.2 ст. 130 КУпАПу вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

- за ч.2 ст. 130 КУпАПу вигляді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.

Положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Є. Ясінський