Єдиний унікальний номер: 379/1285/25
Провадження № 3/379/674/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович,

за участю захисника Біленчука С.М.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383164, складеного 06.07.2025 о 15 год 08 хв, убачається, що 06.07.2025 о 13 год 50 хв у с. Калинове Білоцерківського району Київської області по вул. Молодіжна, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21056 р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на неодноразову вимогу, водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

22.07.2025 від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до суду надійшов вказаний протокол з додатками.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025, головуючим у даній справі визначено суддю Зінкіна В.І.

06.08.2025 судове засідання відкладено до 21.08.2025 у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

21.08.2025 судове засідання відкладено до 25.09.2025 за клопотанням захисника Біленчука С.М. з метою ознайомлення із даною справою та належної підготовки до судового засідання.

Відповідно до наказу голови суду № 6-АГ від 08.09.2025, суддя Зінкін В.І. з 15.09.2025 по 19.09.2025 брав участь у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів за місцем роботи в онлайн режимі.

25.09.2025 судове засідання відкладено до 21.10.2025 за клопотанням захисника Біленчука С.М. у зв`язку з неможливістю прибути до суду через хворобу.

21.10.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.11.2025 за клопотанням захисника Біленчука С.М. для виклику свідка.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 05.07.2025 о 18-й годині приїхав на таксі у АДРЕСА_2 . Це адреса матері його колишньої жінки. Там він зустрів колишню жінку з дітьми, повечеряли. У дитини було день народження. Жінка пішла з однією дитиною на вул. Молодіжну, 61. Він залишився ночувати на вул. Старинській 24 з другою дитиною. Наступного дня 06.07.2025 прокинулися приблизно об 11-й годині. Прийшла його колишня дружина ОСОБА_2 . Разом пішли до сусідів на кофе.Після чого повернулися на Старинську 24, а потім поїхали у магазин. Тобто батько жінки повіз їх з жінкою в магазин на автомобілі ВАЗ 21053, який той використовує по довіреності. Приблизно об 12-й годині були в магазині. Тесть попрохав взяти пляшку горілки, і він купив. Повернулися на Старинську 24. ОСОБА_3 пішла до себе на вул. Молодіжну. Вони з тестем сиділи, обідали, вживали обоє алкоголь. Він вже збирався на автобус у ОСОБА_4 , і вирішив перед цим зайти попрощатися з дітьми на вулицю Молодіжну. Тесть сів за кермо автомобіля ВАЗ 21053 і вони вдвох поїхали до ОСОБА_3 . Він( ОСОБА_1 ) сів на переднє пасажирське сидіння. Приблизно о 13-50 приїхали на вул. Молодіжну. Автобус відправлявся о 14-10. Він попрощався, перекурили і відбувся конфлікт з колишньою дружиною, а потім з її новим хлопцем. Тому вони викликали працівників поліції. Приїхали поліцейські і спитали чи хлопець має щось проти його. Поки їхали працівники поліції тесть загнав автомобіль у двір, щоб не склали протокол. Почали складати протокол, але він ( ОСОБА_1 ) казав, що не був за кермом. За конфлікт протокол не складали. Не пам`ятає, чи пропонували йому пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», а також пройти огляд у медичному закладі. Тесть притягався до відповідальності по ст. 130 КУпАП, позбавлений прав керування.

Захисник Біленчук С.М. у судовому засіданні підтримав подане 21.10.2025 на електронну пошту суду клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що матеріали справи не містять відомостей та доказів фіксації руху автомобіля ВАЗ-21053 06.07.2025 під керуванням ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, свідками у даній справі є зацікавлені особи, які викликали працівників поліції та у яких виникла сварка на побутовому ґрунті 06.07.2025 із ОСОБА_1 . Заявниця ОСОБА_5 та її рідний батько ОСОБА_6 , вказали в поясненнях, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , але за яких саме обставин це відбувалося, свідки, під час надання пояснень працівникам поліції, не пояснили. Більше того, письмове направлення на огляд водія від 06.07.2025, складено у неіснуючий медичний заклад. Відеозапис не містить інформацію про його складання. ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції заперечував факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу та адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не роз`яснено процесуальні права та обов`язки, не повідомлено про факт ведення відеозапису. А тому, вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що цим літом ОСОБА_1 , її колишній цивільний чоловік, приїжджав до дітей, ночував у її батьків. Зранку вона прийшла до батьків. Потім поїхали в магазин на автомобілі ВАЗ 2105, за кермом якого був її батько. Цим автомобілем користується її батько. Батько попрохав в магазині купити в магазині горілку. Потім повернулися на вул. Старинську, ОСОБА_1 і батько сіли обідати. Вона не бачила, чи вживали вони горілку. Вона пішла додому на вул. Молодіжну. Перебувала вдома, прала. Потім до її двору під`їхав цей автомобіль ВАЗ 2105, за кермом був її батько, а в авто був ще ОСОБА_1 . Вона знаходилась в цей час на подвір`ї, вішала одежу на мотузку і тому бачила хто був за кермом. Вони зайшли на двір. ОСОБА_1 прощався з сином. Потім ОСОБА_7 хотів битися з її новим цивільним чоловіком через ревнощі. Тому вона викликала поліцію. Батько поставив авто у її двір, щоб поліція не забрала. Цим автомобілем ОСОБА_7 ніколи не користувався, оскільки батько своє авто не довіряє. Приїхали працівники поліції. ОСОБА_7 сказав, що це її батько приїхав на авто у стані сп`яніння. Вона була зла на ОСОБА_1 , тому сказала працівникам поліції, що це ОСОБА_1 приїхав за кермом, прикрила батька. В письмових поясненнях поліції написана неправда, вона прикрила батька. Її батько 3-4 роки тому був позбавлений прав за керування у стані сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що проживає у АДРЕСА_2 . Він є батьком ОСОБА_5 . Цим літом ОСОБА_1 ввечері приїхав на день народження своєї дитини, святкували. ОСОБА_7 переночував у його будинку. Зранку поїхали у магазин на автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору. Цей автомобіль у користуванні у нього ( ОСОБА_6 ) по довіреності вже років п`ять. За кермом, коли поїхали у магазин був він ОСОБА_6 . В магазині взяли пляшку горілки і повернулись на ОСОБА_8 , побули там, після чого поїхали до доньки, оскільки ОСОБА_7 попрохав завезти його, що попрощатися з сином. Він ніколи не давав керувати автомобілем ОСОБА_1 . Вони поїхали до доньки, за кермом був він ОСОБА_6 . Приїхали, авто залишив біля воріт. Зайшли у подвір`я, балакали. Потім розпочався конфлікт ОСОБА_7 зі співмешканцем його доньки і ОСОБА_7 вдарив останнього. Донька викликала поліцію. Він ( ОСОБА_6 ) загнав авто у двір, а потім випив по три чарки зі співмешканцем доньки. Він ( ОСОБА_6 ) вже один раз позбавлявся прав керування за керування у стані сп`яніння. Приїхали працівники поліції, складали протокол. Він не чув щоб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, і в його присутності ОСОБА_1 «Драгер» не продував. Щоб на нього ОСОБА_6 , поліція не склала протокол, то він у письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем. На даний час письмові пояснення не підтримує, оскільки за кермом автомобіля ВАЗ 2105 був він ОСОБА_6 .

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши думку учасників справи, пояснення свідків, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

За змістом п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У пунктах 2 і 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57 (далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 6, 8 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, частина 5 статті 266 КУпАП імперативно встановлює, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, полягає в тому, що особа, яка керує транспортним засобом, має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається те, що поліцейський двічі запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів (файл «clip0» час 14:36:45, 14:37). На вказану пропозицію, ОСОБА_1 не погодився.

Проте, працівниками поліції не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Суд оцінює критично долучене до матеріалів справи письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, так як відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано складання направлення поліцейським.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 був проведений поліцейським з порушенням п. 6 Порядку № 1103 та ст. 266 КУпАП.

Крім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначали, що автомобілем керував ОСОБА_6 , а в письмових поясненнях вказували, що керував ОСОБА_1 , так як в той день мали з ним конфлікт і неприязні відносини.

Письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд оцінює критично, оскільки вони спростовані вказаним свідками у судовому засіданні.

Відеозаписами з бодікамер працівників поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», заява 15175/89 ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя:В. І. Зінкін