Справа № 459/3544/25 Провадження № 3/459/1230/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

10.09.2025 близько 14:37 год гр. ОСОБА_1 , яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП, вчинила крадіжку із магазину «Сім 23», що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 14 у м. Шептицькому, а саме викрала ковбасу «Сушена яловичина» на суму 406 грн, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала повністю, підтвердила факти, викладені в протоколі, просила суворо не карати.

Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

У ході з`ясування чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 у постанові від 7 жовтня 2024 року

За правилами пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відтак, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Сума неоподатковуваного мінімуму в рамках норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги для відповідного року, яка становить 1514 гривень. Отже, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість викраденого майна не перевищує 757 гривень ч. 1 ст. 51 КУпАП, від 758 до 3028 ч. 2 ст. 51 КУпАП.

З матеріалів справи установлено, що окрім визнання вини, винуватість порушника підтверджується зібраними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 480927 від 02.10.2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- заявою інспектора Служби безпеки магазину «Сім-23» ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка 10.09.2025 близько 14:27 год вчинила крадіжку з магазину «Сім-23», що розташований по вул. Б. Хмельницького, 14 в м. Шептицькому;

- довідкою про вартість викраденого товару, згідно з якою загальна сума збитків становить 406 грн з ПДВ та 339 грн без ПДВ;

- фотознімками із магазину «Сім-23»;

-копією постанови Шептицького міського суду Львівської області від 28.07.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 3 ст. 51 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді громадських робіт, оскільки ОСОБА_1 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 51 КупАП, проте на шлях виправлення не стала, а тому таке покарання згідно із ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 51, 284-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорок) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя М. В. Мельникович